Справа № 573/1234/21
Номер провадження 1-кп/573/134/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2021 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 лютого 2021 року за №0000027, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумської області, з повною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 у 2017 році отримав у подарунок від друзів посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я категорії А1, А, В, яким упродовж 2017-2021 років не користувався.

У точно невстановлений у ході досудового розслідування день та час у січні 2021 року ОСОБА_4 вирішив пройти варифікацію вказаного посвідчення водія для мобільного додатку «Дія», на що отримав відповідь, що у базі даних відсутні відомості по вказаному посвідченню водія, а тому вказаний документ не відповідає Положенню про порядок видачі посвідчень водія та допуску до керування транспортним засобом, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 №340 в редакції постанови КМУ від 20.05.2009 №511.

20 червня 2021 року ОСОБА_4 сів за кермо мотоцикла V125 VIPER, д.н.з. НОМЕР_2 , маючи при собі посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 від 31 жовтня 2017 року категорії А1, А, В, достовірно знаючи, що дане посвідчення підроблене.

Так, 20 червня 2021 року, близько 20:00 год., у м. Білопілля по вул. Макаренка ОСОБА_4 керував транспортним засобом - мотоциклом V125 VIPER, д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України, у зв`язку з чим був зупинений працівниками СРПП №1 ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області.

У подальшому на вимогу працівників поліції ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що його посвідчення водія серії НОМЕР_1 є несправжнім, надав його для перевірки працівникам поліції, чим використав завідомо підроблений документ.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначеного проступку визнав повністю, щиро розкаявся і надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що у 2017 році хтось із друзів, вже не пам`ятає хто саме, подарував йому посвідчення водія на його ім`я, яке лежало у нього вдома і він його не використовував, бо знав, що воно несправжнє, оскільки на водія він не навчався. Потім у січні 2021 року все ж таки вирішив зареєструвати їх у базі даних «Дія». Але йому це не вдалося, бо відомості по цьому посвідченню були відсутні. 20 червня 2021 року, близько 20 год., забрав дружину з роботи на мотоциклі і біля гуртожитку по вул. Макаренка у м. Білопілля його зупинили працівники поліції, які попросили пред`явити посвідчення водія. Він надав підроблене посвідчення водія на своє ім`я. Про те, що посвідчення несправжнє, йому було достеменно відомо.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд виходить з такого.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він повністю визнав свою винуватість та критично оцінив вчинений ним проступок; вперше притягується до кримінальної відповідальності; відсутність тяжких наслідків.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного суд вважає, що, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 , який є інвалідом 3 групи, йому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції, що передбачена ч. 4 ст. 358 КК України.

Саме таке покарання і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави процесуальні витрати в сумі 1372,96 грн за залучення експерта.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 1372 грн 96 коп. процесуальних витрат на користь держави.

Речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 від 31 жовтня 2017 року категорії А1, А, В, яке зберігається у камері речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя