Справа № 191/490/21
Провадження № 1-в/191/144/21
У Х В А Л А
іменем України
01 квітня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,-

встановив:

16.02.2021 року на адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання засудженого ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, а також враховуючи думку прокурора Синельниківської місцевої прокуратури, який заперечував проти задоволення клопотання, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Матеріалами справи встановлено, 15 жовтня 2019 року був затриманий ОСОБА_3 , про що складено протокол затримання особи, на виконання ухвали суду.

Вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02 січня 2020 року, який набрав законної сили 27 квітня 2020 року на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду, ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 363, , ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, за злочини, вчинені ним у квітні 2018 року. Строк відбування покарання визначено відраховувати з 15 жовтня 2019 року. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Згідно довідки СВК-94 початок строку засудженого зазначений 15.10.2019 року, кінець строку: 15.10.2022 року. До СВК - 94 прибув 02.09.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

При розгляді клопотання засудженого суд враховує висновок Великої Палати ВС від 29.08.2018 року. Так, Постановою Верховного Суду, було визначено застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час вирішення судом питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII- є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що « іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону « Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, матеріалами справи підтверджується те, що ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень у квітні 2018, тобто після 21.06.2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046 -VIII), тобто в редакції закону, яка діяла після 21.06.2017 року.

Отже, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, слід відмовити, оскільки засуджений не є особою на яку розповсюджується дія ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р., яка набула чинності 24.12.2015 року

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відмовити.

Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому, прокурору Синельниківської місцевої прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1