У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , фактичного володільця майна - ОСОБА_5 , захисника володільця майна ОСОБА_5 - ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_4 та володільця майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002021 ( № 0000022) від 31.08.2019 року,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду №303/5725/19 від 04.09.2019 року на марку «Lexus» моделі «LX570» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є - ОСОБА_4 , володільцем вищезазначеного транспортного засобу є ОСОБА_5 .
В обґрунтування вимог клопотання заявники зазначають, що ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2019 року накладено арешт на ряд речей і документів та на вилучений в ході огляду місця події від 31.08.2019 року в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002021 транспортний засіб марки «Lexus» моделі «LX570» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору , який зареєстрований на гр. ОСОБА_4 . Вказують на те, що транспортний засіб ОСОБА_4 надав у користування ОСОБА_5 з 2018 року. З даною ухвалою суду, заявники не погоджуються так як не мають жодного відношення до події, що мала місце в м.Мукачево по вул. Парканія. Автомобіль марки Lexus» моделі «LX570» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору було попередньо затримано і накладено арешт. Жодних підстав, вважати, що він є предметом вчинення кримінального правопорушення судом не встановлено. Вказуть на те, що до сьогоднішнього дня власника транспортного засобу та володільця ОСОБА_5 не було запрошено до слідчого для дачі пояснень, хоча з часу арешту вищезазначеного транспортного засобу пройшло більше шести місяців.
Крім того зазначають те, що власник транспортного засобу та володілець ОСОБА_5 не були присутніми при розгляді питання про арешт майна та не отримували жодного повідомлення про дату і місце розгляду клопотання про арешт майна, а відтак вони мають право у відповідності до приписів ч.1 ст. 174 КПК України заявити клопотання про скасування арешту майна.

Заявники зазначають що, орган досудового слідства старший слідчий з ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 мав достатньо часу перевірити причетність транспортного засобу до вчинення кримінального правопорушення,тривалий час жодних слідчих дій відносно арештованого автомобіля не проводиться, а відтак вважають, що транспортний засіб безпідставно перебуває під арештом , що унеможливлює користуватися ним в побуті.
Заявники вважають, що на даний час відпала потреба в подальшому арешті зазначеного майна.

З посиланням на викладені обставини, вважаючи, що на даний час відпала потреба в арешті зазначеного майна, заявники просять скасувати арешт накладений ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.09.2019 року в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «Lexus» моделі «LX570» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить ОСОБА_4 , володільцем якого є ОСОБА_5 , та повернути вказаний транспортний засіб власнику ОСОБА_4 .
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту на майно підтримав та просив суд скасувати арешт накладений на належний йому автомобіль та повернути автомобіль. Слідчі дії відносно нього не проводяться та про підозру не оголошено.

Володівець майна ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав просив суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні та пояснив, що транспортний засіб на який накладено арешт немає жодного відношення до кримінального правопорушення у даному провадженні.
Захисник володільця майна ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав просив суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні та пояснив, що тривалий час жодних слідчих дій відносно арештованого автомобіля не проводиться . Окрім того, з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України жодній особі про підозру не оголошено та будь-яких інших заходів забезпечення кримінального провадження не застосовано, у матеріалах провадження відсутні будь-які докази в підтвердження підстав чи розумних підозр уважати, що арештоване майно є об`єктом, предметом вчинення особами вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що транспортний засіб був вилучений оскільки у транспортному засобі, на який накладено арешт було виявлено велику кількість зброї, хоча на дану зброю і були наявні всі дозвільні документи. Автомобіль вилучений оскільки був предметом пересування осіб. Експертні дослідження не були проведені щодо транспортного засобу в межах кримінального провадження та не плануються проводити. Вказав, що проводиться комплекс заходів на встановлення осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, на даний час жодній особі про підозру не оголошено. Вказав, що арешт на автомобіль був накладений в межах кримінального провадження №0002021, в подальшому матеріали на досудовому слідстві обєднані і присвоєно номер кримінального провадження № 0000022.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення представника володільця майна, володільця майна, власника майна, з`ясувавши думку слідчого у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановивши наступні обставини прийшов до наступних висновків щодо заявленого клопотання.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється розслідування обєднаних матеріалів кримінального провадження № 0000022 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, ч.4 ст. 296 КК України за фактом подій 31.08.2019 року та ч.2 ст. 194 КК України.

Як встановлено, ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2019 року накладено арешт на вилучені в ході огляду від 31.08.2019 року в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002021 речі, документи та транспортний засіб марки «Lexus» моделі «LX570» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору , який зарестрований на ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 є власником транспортного засобу марки«Lexus» моделі «LX570» д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на який накладено арешт під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002021 ( № 0000022) від 31.08.2019 року.
Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.
Власник та володілець майна не були присутніми під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.
Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження,що застосовується з метою досягнення його дієвості.
Відповідно до ч. 1 ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Відповідно до ч. 2ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст. 174 КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України, яка регулює порядок скасування арешту майна - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Заявники: власник автомобіля ОСОБА_4 та володілець автомобіля ОСОБА_5 не були присутні при розгляді питання про арешт майна , а тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність у власника автомобіля ОСОБА_4 та володільця автомобіля ОСОБА_5 права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Нормами ч.1 ст. 174 КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею - це необґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба .
Незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002021розпочато ще 31.08.2019 року, а заходи його забезпечення у вигляді арешту на майно транспортний засіб застосовано 04.09.2019 р., органом досудового розслідування до теперішнього часу не здобуто достатніх фактичних даних для оголошення особам про підозру у вчиненні кримінального караного діяння, які б тим більше виправдовували доцільність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешту майна .

Арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді, якщо власник,володілець майна доведе, що в арешті майна відпала потреба.

Необхідність скасування накладення арешту майна обумовлене тим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба так як у кримінальному провадженні за доводами слідчого не проводились експертні дослідження щодо транспортного засобу та не заплановані такі, в кримінальному провадженні жодній особі з 31.08.2019 року про підозру не оголошено .

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Як встановлено слідчим суддею відомостей про те, що власник майна ОСОБА_4 або володілець ОСОБА_5 має статус підозрюваного або обвинуваченого в даному кримінальному провадженні не встановлено, щодо них відсутні відомості в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, цивільний позов до цих осіб не пред`явлений.

Під час судового засідання представник фактичного володільця автомобіля навів докази, що в подальшому арешті майна відпала потреба, подальше утримування майна приводить до його псування, та заподіяння шкоди власнику транспортного засобу. Окрім того, слідчий суддя враховує, що в кримінальному провадженні жодній особі з 31.08.2019 року про підозру не оголошено, сторона обвинувачення не довела розумність такого тривалого строку арешту майна, а також не встановлено даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, а відтак слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала і приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання власника майна ОСОБА_4 та володільця майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002021 від 31.08.2019 року - задовольнити частково.
Скасувати арешт на автомобіль марки «Lexus» моделі «LX 570», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та володільцем якого є ОСОБА_5 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 04.09.2019 року, по справі № 303/5725/19 у кримінальному провадженні №0002021 від 31.08.2019 року.
Повернути автомобіль марки «Lexus» моделі «LX 570», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власнику - ОСОБА_4 , або його представнику за дорученням на відповідальне зберігання, з правом користування транспортним засобом.
В решті вимог клопотання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено і проголошено 12.06.2020 року о 11 50 годині.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1