Справа № 577/1774/21
Провадження № 1-кп/577/281/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" травня 2021 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000236 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна вища, навчається на ІІ курсі СУМДУ, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.03.2021 року близько 21 год. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «BMW 330D», держаний номер НОМЕР_1 , разом із пасажирами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виїхав з вул. Б.Хмельницького на пр. Миру в м. Конотоп і рухався в бік центру міста.

Рухаючись по пр. Миру в м. Конотопі, який має дві полоси руху у кожному напрямку, в районі будинку №77, ОСОБА_4 почав виконувати маневр випередження автомобіля, який рухався по крайній правій полосі руху у напрямку центру міста. В подальшому змінюючи напрямок руху вправо для переїзду на праву крайню полосу руху, ОСОБА_4 в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, і введених у дію з 01.01.2002 року, проявив неуважність, не вибрав швидкісний режим в допустимих межах, який дозволив би забезпечувати постійний контроль за рухом автомобіля, перед початком зміни напрямку руху не впевнився в тому, що це буде безпечно і не створить умов небезпечних для руху, внаслідок чого втратив контроль над керуванням транспортного засобу та допустив його виїзд за межі проїзної частини праворуч напроти магазину «АТБ», де сталося зіткнення в металевий стовпчик та дерево.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «BMW 330D», держаний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , яка сиділа на задньому пасажирському сидінні отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме: згідно з висновком судово-медичної експертизи № 109 від 13.04.2021 року у ОСОБА_6 на час госпіталізації у відділення мали місце болючість нижнього грудного та поперекового відділу хребта. Знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП КМР КЦРЛ відділення 69 з 28.03.2021 року по 31.03.2021 року з діагнозом: компресійний перелом тіла Д XI1-Л1 1ст. Переломи підтверджено рентгенологічно та МРТ обстеженням. По ступеню тяжкості компресійний переломи тіл нижньо-грудного та поперекового відділів хребта не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тому згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відноситься до тілесних пошкоджень середньої тяжкості.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи №71/67 від 15.04.2021 року ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «BMW 330D», державний номер НОМЕР_1 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, і введені в дію з 01.01.2002 року, а саме:

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Допущене ОСОБА_4 порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив обставини, вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому і заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, оскільки він примирився з потерпілою, повністю відшкодував завдану шкоду.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_6 та законний представник потерпілої ОСОБА_7 , кожна окремо, в судовому засіданні проти клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не заперечували, оскільки вони примирилася з обвинуваченим, шкода повністю відшкодована, також надали заяви про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням.

Прокурор вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України і закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 вперше вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілими, добровільно відшкодував завдану шкоду.

Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , вислухавши думку прокурора, який вважає можливим звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження, потерпілу ОСОБА_6 та законного представника ОСОБА_7 , які також вважають можливим звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню і вважає можливим застосувати ст. 46 КК України, оскільки обвинувачений вперше вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілою та відшкодував завдану шкоду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, з врахуванням норм кримінально-процесуального закону України, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст.ст. 44, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України є обов`язковим.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Будь-яких обставин, які згідно з кримінальним процесуальним законом перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим потерпілою та обвинуваченим клопотанням, не встановлено.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 вперше вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, потерпіла ОСОБА_6 та законний представник потерпілої ОСОБА_7 жодних претензій до обвинуваченого не заявляє, враховуючи особу обвинуваченого та ставлення до скоєного, суд доходить висновку, що наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 126, 284, 368, 370, 371 КПК України, ст. 46 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 30.03.2021 року на автомобіль «BMW 330D», держаний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 29-30).

Речові докази по справі: автомобіль «BMW 330D», держаний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику Конотопського РВП ГУНП в Сумській області повернути ОСОБА_4 (а.с. 28).

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1