Справа № 352/760/21
Провадження № 1-кп/352/210/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000012 від 01.04.2021 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_2 злісно ухилявся від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісно ухилявся як батько від утримання неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, за наступних обставин.

Коломиським міськрайонним судом Івано-Франківської області 12.01.2018 винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В Тисменицькому РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження по виконавчому листу № 346/5740/17, виданому 15.03.2018 про стягнення аліментних платежів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 14 грудня 2017 року.

Крім того, 12.01.2018 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області винесено рішення про збільшення розміру стягнення аліментів, встановленого рішенням Коломийського міськрайонного суду від 17.09.2012 в розмірі 400 грн., з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В Тисменицькому РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження по виконавчому листу № 346/5742/17, виданому 15.03.2018 про стягнення аліментних платежів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 17 лютого 2018 року.

У період з червня 2019 року та по березень 2021 року, ОСОБА_2 , заробляв на проживання тим, що підробляв підсобником на будовах в с. Старі Кривотули та м. Івано-Франківськ, а також виконував інші господарські роботи на території Івано-Франківської області, за що отримував грошові кошти, однак грошові перекази здійснив тільки частково, а саме з червня по грудень 2019 року на загальну суму 7 759, 00 грн.

З січня 2020 року по березень 2021 року, продовжуючи виконувати будівельні та господарські роботи на території Івано-Франківської області, отримував грошові кошти, однак жодних аліментних платежів на утримання дітей не здійснював, продуктів харчування, одягу та продуктів першої необхідності дітям не давав, а витрачав їх на власні потреби

Таким чином ОСОБА_2 , не маючи обмежень до фізичної праці, на обліку в Тисменицькому центрі зайнятості не перебував та у порушення ст. 51 Конституції України, де закріплено обов`язок батьків утримувати свою дитину до досягнення її повноліття, а також ст. ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», виплату аліментів не здійснював.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 з 01.01.2020 по 31.03.2021, внаслідок умисної бездіяльності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи злісно ухилитись від сплати аліментів, незважаючи на неодноразові попередження Тисменицького РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), систематично і наполегливо не сплачував кошти на утримання неповнолітніх дітей, дочок: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 утворилась заборгованість у сумі 31 531 (тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять одна) грн. 50 коп.

Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 утворилась заборгованість у сумі 32 158 (тридцять дві тисячі сто п`ятдесять вісім) грн. 00 коп.

Загальна сума заборгованості по аліментних платежах боржника ОСОБА_2 станом на 01.04.2021 становить 63 689 (шістдесять три тисячі шістсот вісімдесять дев`ять) грн. 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_2 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей (аліментів), а також злісно ухилявся як батько від утримання неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Суд зазначає, що прокурор ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту надана і письмова заява потерпілої ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена поза розумним сумнівом, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1. ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей (аліментів), а також злісне ухилення батька від утримання неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, ОСОБА_2 згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, відповідно до довідок КНП «Тисменицька міська лікарня» Тисменицької міської ради за №244 від 05.04.2021 року на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, та КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» №859 від 02.04.2021 наркологічну допомогу не отримував.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.164 КК України, покарання у виді громадських робіт у межах, установлених санкцією даної норми, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_2 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: копії матеріалів виконавчого провадження за №56082732 та №56083039, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1