Справа № 561/751/17
Провадження № 1-кп/565/9/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- потерпілої, цивільної позивачки - ОСОБА_4 ,
- представника потерпілої, цивільної позивачки - адвоката ОСОБА_5 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Вараш Рівненської області кримінальне провадження №0000096, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2016 року, про обвинувачення:
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, проживаючого у АДРЕСА_1 ,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи внаслідок загального захворювання, раніше несудимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
24 квітня 2016 року приблизно о 02 годині обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, автомобілем, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його володінні, разом з ОСОБА_4 приїхали в урочище «Рубельське» поблизу с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області. Приблизно о 03 годині 30 хвилин у вищевказане урочище, де перебували обвинувачений ОСОБА_8 із потерпілою ОСОБА_4 , приїхав обвинувачений ОСОБА_6 автомобілем, марки «Джилі СК», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у його володінні. В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в салоні автомобіля, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , з метою подолання опору ОСОБА_4 та вступу із нею у статеві зносини застосував фізичне насильство, що виразилось у триманні, стисненні, заламуванні рук, триманні та розведенні ніг ОСОБА_4 , внаслідок чого заподіяв останній легкі тілесні ушкодження, зняв одну колошву штанів з її лівої ноги та проти волі потерпілої вчинив з нею статевий акт природним способом. У подальшому обвинувачений ОСОБА_6 , маючи намір вступити у статеві відносини із потерпілою ОСОБА_4 проти її волі та долаючи її опір, застосував фізичне насильство, що виразилось у триманні, стисненні, заламуванні рук, триманні та розведенні ніг ОСОБА_4 , внаслідок чого заподіяв останній легкі тілесні ушкодження. Після цього остаточно та добровільно припинив свій намір, спрямований на вчинення статевого акту із потерпілою ОСОБА_4 , відмовившись від цього з власної волі, хоча мав реальну можливість вчинити вказані дії, і таким чином добровільно відмовився від доведення зґвалтування потерпілої ОСОБА_4 до кінця на стадії замаху на цей злочин.

Такими умисними діями обвинуваченими ОСОБА_8 і ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 завдано тілесні ушкодження у вигляді: синців в середній третині правого передпліччя по передній поверхні (2,5х2 см); в середній третині по зовнішній поверхні (1,5х2 см); в середній третині правого плеча по задній поверхні (2х2,5 см); в середній третині лівого плеча по задній поверхні (3х2,6 см); в нижній третині лівого передпліччя по передній поверхні (2,7х2,3 см); у верхній третині лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні (6,5х4 см); у верхній третині правого стегна по передньо-внутрішній поверхні (4х2 см) із садном (1х0,2 см), які як кожне окремо, так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.152 КК України, зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, а обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.

Факт вчинення цих кримінальних правопорушень ОСОБА_8 і ОСОБА_6 та їх вина доводиться доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, пред`явленого до нього цивільного позову та надав наступні показання. У судовому засіданні показав, що 23 квітня 2016 року приблизно о 21 годині поїхав до брата ОСОБА_10 та разом з ним поїхав до кафе. У кафе відпочивав у компанії з ОСОБА_8 в закритій кабінці. Приблизно о 23 годині до них приєднались знайомі із Степангорода. Після опівночі він виходив на вулицю курити і бачив як в кафе у загальному залі за столиком сиділи ОСОБА_4 , її знайома ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Приблизно о 2 годині почали закривати кафе. ОСОБА_8 і його автомобіля не було. Він ( ОСОБА_6 ) перебував із знайомими із Степангорода. Приблизно о 3 годині до нього зателефонував ОСОБА_8 та попросив, щоб він приїхав до нього на площу в урочище «Рубельське» за село, яке знаходилось на відстані близько 1-1,5 км. від кафе. При цьому ОСОБА_8 не повідомляв з яких причин він повинен був їхати туди. У цей час знайомі із Степангорода запросили його їхати до них у гості на шашлики. Він поїхав до ОСОБА_8 . Коли під`їхав на своєму автомобілі «Джилі», то зупинився приблизно за 20 м. від автомобіля ОСОБА_8 та пішов до нього пішки. З автомобіля вийшов ОСОБА_8 і він ( ОСОБА_6 ) сказав, що їх запрошують поїхати до Степангорода на шашлики. ОСОБА_8 сказав, що зараз поїдуть. У цей час вони перебували біля автомобіля ОСОБА_8 . В автомобілі відкрились дверцята зі сторони пасажира і він побачив на сидінні пасажира, яке було у напіврозскладеному стані, ОСОБА_4 . При цьому її штани були приспущені та були одягнуті лише на праву ногу. Ліва нога була оголена. ОСОБА_4 запропонувала йому вступити у статеві відносини. Він відмовився. Проте ОСОБА_4 почала глузувати з нього та казала, що він або малий, або імпотент. Він погодився вступити з нею в статеві відносини та приліг на лівий бік на пасажирське сидіння, де на правому боку обличчям до нього знаходилась ОСОБА_4 . Він почав гладити її правою рукою по коліні. ОСОБА_4 в цей час намагалась повністю зняти штани з правої ноги. Він також із метою вступу з ОСОБА_4 у статеві відносини намагався розстібнути застібку на своїх штанях. Проте однією рукою розстібнути застібку йому було незручно. Крім того, в автомобілі було мало місця і незручно, щоб вчинити статевий акт із ОСОБА_4 . З потерпілою в автомобілі був приблизно 10 хвилин. У зв`язку з цим він вийшов з автомобіля та відмовився від статевого акту із ОСОБА_4 . Остання вийшла з автомобіля ОСОБА_8 та почала одягати штани. Більше вона до нього не зверталась. Одягнувшись, ОСОБА_4 сказала, щоб вони повернули їй сережку. Вони почали шукати сережку в автомобілі та на траві, але так і не знайшли. Після цього він присів на пасажирське сидіння в автомобіль ОСОБА_8 та в цей час почув стук тричі по задньому склу. Від останнього удару скло розбилось. ОСОБА_8 вийшов до ОСОБА_4 та, взявши своїми руками її за локті, почав турзати. Коли відпустив, вона знову вдарила каблуком туфля по склу і вибила ще більшу дирку. Після цього ОСОБА_8 дав їй ляпаса. ОСОБА_4 відразу зателефонувала до свого брата і сказала, що її зґвалтували. Показав, що до цього будь-яких відносин із ОСОБА_4 не мав. Конфліктів не було і йому невідомо про підстави, які були б у ОСОБА_4 наговорювати на нього. Щодо вилучених працівниками поліції чохлів на сидіння з автомобіля, належного ОСОБА_8 , показав, що цими чохлами користувався він приблизно два тижні і коли придбав собі нові чохли з логотипом «Джилі», ті чохли віддав ОСОБА_8 , оскільки вони підходили для належного йому автомобіля. Щодо слідів сперми, виявлених на одному з чохлів, показав, що до того як чохли на сидіння віддав ОСОБА_8 у нього був статевий акт з ОСОБА_12 в його автомобілі і після статевого акту його сліди сперми могли залишитись на чохлі. Також зазначив, що приймаючи участь у телепередачі «Говорить Україна», обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що мав статевий акт із потерпілою ОСОБА_4 під час цієї події.

Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_4 , наданими в судовому засіданні, до досліджуваної події із обвинуваченим ОСОБА_8 вона перебувала в дружніх стосунках, вони проживали по-сусідству, а із обвинуваченим ОСОБА_6 вона жодних стосунків не мала та не була з ним в одній компанії. Потерпіла ОСОБА_4 вказала, що вона працює завідувачем клубу с.Дібрівськ із 2005 року до теперішнього часу і увечері 23 квітня 2016 року перебувала на своєму робочому місці. Її робочий час закінчується в 24 годині. Приблизно о 24 годині 10 хвилин вона вимкнула світло та закрила клуб. Із нею була її подруга ОСОБА_13 . Оскільки в клубі, окрім них, не було нікого вони вирішили зайти у кафе в с.Дібрівськ та подивитись чи є там багато людей. Це кафе розташоване на відстані 100 м. від клубу. Приблизно о 24 годині 30 хвилин, як пояснила потерпіла, вона разом із своєю подругою ОСОБА_13 зайшли у кафе в с.Дібрівськ, де присіли за столик та вирішили випити кави. У кафе було багато людей. Обвинуваченого ОСОБА_6 у кафе вона не бачила. Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_4 цього дня до вказаного часу вона алкогольних напоїв не вживала і синців на тілі не мала. Потім до них підійшов обвинувачений ОСОБА_8 , він був випивший, по дружбі запитував як справи і запропонував випити алкоголь. Він замовив та приніс їм коньяк, ємкістю 0,5 л. чи 0,3 л., маленьку пляшку води і шоколадку. Цей коньяк розпивали на трьох. Потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що вона випила 50-70 г. коньяку. У стаканах та в пляшці ще залишився коньяк. На вулицю виходила із подругою ОСОБА_13 на 10 хвилин, а обвинувачений ОСОБА_8 залишився сидіти в кафе за столом. Потім як вдруге вийшли, то назад не поверталися. О 01 годині вона із ОСОБА_13 залишили кафе, сходили до туалету і остання повідомила, що їй погано знудило, тому піде додому. Відстань від кафе до будинку, в якому проживала ОСОБА_13 , становить 1 км. На той час, як вказала потерпіла, вона проживала у будинку її матері, відстань до якого від кафе становить більше 1 км. Із матір`ю вона залишила свою дев`ятирічну малолітню дитину. Оскільки дорога погана, то поїздка по ній автомобілем займає 10 хвилин. До цього будинку є інша дорога по колу в напрямку будинку ОСОБА_11 . В обвинуваченого ОСОБА_8 , якого знала з дитинства і який неодноразово підвозив її додому, запитала чи може він її підвезти додому. У цей вечір вона була у взутті на підборах. Домовившись з ним, потерпіла сіла до обвинуваченого ОСОБА_8 в автомобіль і вони поїхали. Це було приблизно о 01 годині 01 годині 30 хвилин. Кафе в цей час ще працювало. Потерпіла ОСОБА_4 вказала, що вона замітила, що вони їдуть не тою дорогою, проїхали дорогу, куди треба було повертати до будинку її матері. Обвинувачений ОСОБА_8 весь час запитував про ОСОБА_14 , говорив потерпілій, щоб вона викликала ОСОБА_13 по телефону. Потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що вона не телефонувала до ОСОБА_13 , а обвинуваченому ОСОБА_8 повідомила, щоб він сам останній зателефонував і вона може йому надати номер телефону ОСОБА_13 . Він поїхав тою дорогою, де проживає ОСОБА_13 . Відстань від кафе до урочища «Рубельське» становить 4 км., проте обвинувачений ОСОБА_8 їхав у іншу сторону. Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_4 на її зауваження пояснив, що проїдеться, бо щось сталося з автомобілем, і завезе її додому. У кафе і по дорозі жодних пропозицій щодо статевих відносин від обвинуваченого ОСОБА_8 не було. Як вони їхали, то хтось зателефонував до обвинуваченого ОСОБА_8 . Він зупинився, вийшов з автомобіля, поговорив з кимось 1-2 хвилини і вони поїхали далі. Із автомобіля потерпіла не виходила, зрозуміла, що щось не так, але про зґвалтування не думала. Це було приблизно о 02 годині. Обвинувачений ОСОБА_8 сказав, що це його мати телефонувала, вона переживає та зве додому. Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння вона себе не почувала, ні головного болю, ні нудоти не було, через 15-20 хвилин після від`їзду від кафе вона втратила свідомість і прокинулась, будучи на розкладеному передньому пасажирському сидінні автомобіля. Було темно і вона не знала в якому місці перебуває. До втрати свідомості її обвинувачений ОСОБА_8 не бив. Раніше вживала алкогольні напої в гостях, по святах, від випитого алкоголю свідомість не втрачала. На думку потерпілої, у стаканчики було щось підсипано, як вона з ОСОБА_13 виходила із кафе. У цей вечір вона була одягнута в чорну куртку, штани і чорну кофту. Потерпіла не знає коли на місце події приїхав обвинувачений ОСОБА_6 . Його автомобіль стояв на відстані 100-150 м від автомобіля ОСОБА_8 . Вона лежала на спині. Її руки були завернуті уверх назад. Позаду за місцем водія сидів обвинувачений ОСОБА_6 в капюшоні на голові і сильно її утримував за руки. Обвинувачений ОСОБА_8 сидів на місці водія, він розвернувся до неї і почав розтібати ширінку в штанях, тоді перекинув до неї свою ногу і стягнув з неї одну колошву, задер їй кофту, зажав її сильно за ноги. Він запитав у обвинуваченого ОСОБА_6 де презервативи. Потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що вона просила обвинуваченого ОСОБА_8 , щоб він її відпустив, проте він не звертав уваги на її слова. Тоді вона попросила в обвинуваченого ОСОБА_8 , щоб вони залишилися вдвох в автомобілі. Обвинувачений ОСОБА_6 вийшов із автомобіля. Від обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_6 не чула домовленостей між ними про її зґвалтування. Вона пробувала махати руками і ногами, чинила супротив, але нічого не виходило. У відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_8 стягнув з неї одну колошву штанів. Обвинувачений ОСОБА_8 переліз з місця водія та ліг на неї. Він заломував їй ноги, тримав за ноги вище колін, коліном розтавляв її ноги, викручував та загинав їй руки, тримав за зап`ястя рук і передпліччя обох рук, ліктем тримав її руку, витягував статевий орган до її обличчя та примушував до орального сексу, але він не відбувся, погрожував вчинити статевий акт удвох із обвинуваченим ОСОБА_6 , якщо вона буде чинити опір. Тоді, коли він був боком майже на ній, зняв із себе штани, роздвинув їй ноги та вчинив з нею статевий акт природним способом, два рази вдарив долонею правої руки по її лівій щоці, один раз під час статевого акта і другий раз після нього. Вважає, що в неї випала сережка з вуха під час нанесення ударів обвинуваченим ОСОБА_8 . Згоди на статеві зносини в неї обвинувачений ОСОБА_8 не запитував. Вона бачила статевий орган обвинуваченого ОСОБА_8 , він був у стані ерекції. Її ноги були зажаті обвинуваченим ОСОБА_8 , тому вона не могла ними повернути. У якій послідовності були вчинені ці дії не може сказати. Після цього, як вказала потерпіла, вона хотіла вийти із автомобіля, проте в автомобілі відкрились двері і зайшов обвинувачений ОСОБА_6 . Він зняв із себе штани, розтавляв їй ноги та стягнув із неї другу колошву штанів, труси голубого чи синього кольору. У цей час вона була без спідньої білизни. Обвинувачений ОСОБА_6 по черзі заломував їй руки і ноги, тримав за зап`ястя, біля плечей і за стегна, роздвигав їй ноги, один раз ударив долонею правої руки у її ліву щоку, коли вона стулювала ноги, погрожував їй і вчинив з нею статевий акт природним способом. Потерпіла не знає у якому положенні в цей час перебували її руки та чи був обвинувачений ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння. У цей час обвинувачений ОСОБА_8 просто сидів на водійському сидінні і курив, він не звертав на неї свою увагу та не утримував її. Обвинувачений ОСОБА_6 вийшов із автомобіля і він не повертався в автомобіль до завершення статевого акту обвинуваченим ОСОБА_8 . Потерпіла не знає чи закінчив обвинувачений ОСОБА_6 статевий акт, чи фізіологічно задовільнив свої потреби, скільки часу тривали вказані статеві акти та чи користувалися обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_6 презервативами і серветками. Обвинувачені також казали, що застидають її в селі і погрожували фізичним насильством. Взуття їй вони не знімали. Ці дії відбулися у період часу з 03 години до 05 години 24 квітня 2016 року в урочищі Рубельське. До цього випадку між нею і обвинуваченими ОСОБА_8 і ОСОБА_6 статевих актів не було. Потім, як пояснила потерпіла ОСОБА_4 , вона підняла штани, які лежали на килимі внизу, та одягалась на вулиці. Куртка і кофта та бюстгалтер були на ній, шлейки валялись. Одягнула штани і побачила, що на ній немає трусів. Пізніше у той самий день 24 квітня 2016 року біля канави труси знайшла її сестра ОСОБА_15 , як пасла худобу на пасовищі, які були в червні 2016 року долучені до матеріалів кримінального провадження. Коли потерпіла поправляла волосся, то тоді побачила зникнення сережки. Вона сіла в автомобіль до ОСОБА_8 і сказала, щоб він шукав сережку, бо її немає. Це було приблизно о 05 годині. Підняла мобільний телефон, який лежав на поліку (килимі), включила його і зателефонувала своєму брату ОСОБА_16 та сказала, що сталося згвалтування. Обвинувачений ОСОБА_8 агресивно на це відреагував і вдарив її по обличчю. Вона каблуком туфля розбила заднє скло автомобіля ОСОБА_8 . Через 5 хвилин на місце події приїхав брат потерпілої. Обвинувачений ОСОБА_8 вже від`їжджав. Вони щось поговорили між собою. Вона сіла в автомобіль до ОСОБА_16 і вони поїхали до їх сестри ОСОБА_15 . Приблизно о 06 годині туди приїхали мати обвинуваченого ОСОБА_8 , її сестра, які намагались застосувати до неї насильство, погрожували, ображали, а також брат обвинуваченого ОСОБА_8 , його двоюрідний брат та обвинувачений ОСОБА_6 , який сидів у своєму автомобілі. Вони витягували її з автомобіля і казали, що повезуть на перевірку. При цьому тілесних ушкоджень вони їй не спричинили, лише тітка обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_17 тягнула її за руки і рукав та вдарила долонею правої руки в ліву щоку, від чого вона відчула несильний біль. Потерпіла пояснила, що синці на її тілі утворюються лише в результаті сильних стискань або ударів. Пізніше, як пояснила потерпіла ОСОБА_4 , вона зателефонувала в поліцію, випила заспокійливе, після чого поїхала в поліцію приблизно о 08-09 годині, здавала кров у лікарні до обіда, після чого поїхала в Кузнецовськ до експерта. На тілі були синці, зокрема: на руках, на плечах, на ногах в районі стегон та під лівим оком. Чи були синці на зап`ястях рук потерпіла не пам`ятає. До огляду експертом не били її родичі, в тому числі її мати. Була присутня під час огляду місця події, там знайшли одну шлейку від її бюстгалтера, яка була відстібнута. Ще з її участю був проведений огляд речей у кабінеті слідчого та слідчий експеримент.
Згідно з показаннями свідка ОСОБА_15 , наданими суду, приблизно о 5-6 годині у ОСОБА_18 неділю 2016 року приїхала її рідна сестра - ОСОБА_4 з їх братом - ОСОБА_16 та його дружиною. Брат розповів, що забрав сестру автомобілем з поля за селом, де були на своїх автомобілях ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , і що сестру згвалтували. ОСОБА_4 була заплакана, побита та у збудженому стані, змушені були дати їй заспокійливі ліки. Вона була вся запухша, в синяках, у неї були садини на руках, синець під оком. ОСОБА_4 була у куртці і штанях та напевно у футболці, без бюстгалтера. Потерпіла пізніше повідомила, що її згвалтували ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , але подробиць не розповідала. Чоловік свідка зателефонував до поліції та повідомив про подію. Приблизно через 5-10 хвилин після цього приїхали мати ОСОБА_8 ОСОБА_19 , її сестра ОСОБА_20 , брат ОСОБА_8 ОСОБА_21 , ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , який постійно сидів у автомобілі. Особи, які приїхали, почали кричати і намагались їх бити, але тілесних ушкоджень вони ОСОБА_4 не спричинили. Тоді свідок ОСОБА_15 разом із своїм чоловіком завели ОСОБА_4 до себе у будинок і чекали приїзду поліції. Поліція приїхала дуже швидко. Їх мати прийшла пізніше приблизно о 08 годині. Того ж дня пізніше свідок ОСОБА_15 знайшла труси біля канави на пасовищі. ОСОБА_4 повідомила, що це її труси. Увечері ОСОБА_4 також повідомила, що розбила туфлем скло автомобіля ОСОБА_8 .

Із показань свідка ОСОБА_22 , допитаного в судовому засіданні, встановлено наступні обставини події. Він є чоловіком рідної сестри ОСОБА_4 ОСОБА_15 . Зранку до них приїхав ОСОБА_16 , покликав його з будинку та повідомив, що ОСОБА_4 згвалтували. У цей час потерпіла ОСОБА_4 була в автомобілі ОСОБА_16 . Через 10-15 хвилин приїхали ОСОБА_8 , його мати ОСОБА_19 , сестра останньої ОСОБА_23 , а також ОСОБА_6 , який стояв осторонь біля сусідської огорожі. Вони почали сваритись, зокрема, казали, що ОСОБА_4 ніхто не ґвалтував, погрожували та ображали її нецензурною лайкою. ОСОБА_8 сварився із ОСОБА_4 , суті їх розмови свідок не пам`ятає. При цьому бійки не було, потерпілій тілесні ушкодження ніхто не наносив. Свідок ОСОБА_22 і ОСОБА_16 підійшли до автомобіля, забрали ОСОБА_4 та завели її на своє подвір`я. Потерпіла була заплакана та перебувала в стресовому стані. У неї на обличчі нібито був синець. У хаті потерпіла розповіла, що з нею були ОСОБА_8 і ОСОБА_6 . Свідок ОСОБА_22 викликав поліцію тоді, коли особи, які приїхали до його подвір`я, почали штовханину. Поліція прибула через 30 хвилин 1 годину. Мати ОСОБА_4 прийшла пізніше, як свідок ОСОБА_22 вигнав худобу на пасовище.

У наданих у судовому засіданні показаннях, свідок ОСОБА_16 зазначив про такі обставини події. Він є рідним братом потерпілої. Приблизно о 5 годині ранку до нього зателефонувала сестра ОСОБА_4 та сказала, що її згвалтували ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Свідок ОСОБА_16 разом зі своєю дружиною ОСОБА_24 поїхав на місце події за село, в урочище «Рубельське», оскільки зі слів ОСОБА_4 вона була там. Заїхав туди швидко. Від його будинку до вказаного місця 2 км. Коли приїхав в урочище, потерпіла була одягнута в чорну куртку і штани, був ще одяг під курткою. Свідок ОСОБА_16 не звернув уваги на те, чи був цілим одяг ОСОБА_4 . Вона плакала, ходила боса. Туфлі, мабуть, були в неї у руках. ОСОБА_8 ходив біля свого автомобіля, ОСОБА_6 сидів у своєму автомобілі сірого кольору. Він підійшов до ОСОБА_8 та запитав, що він наробив, на що той відповів: «А що я наробив?». Після цього ОСОБА_8 запропонував поїхати до його матері і там в усьому розібратись. Свідок також підходив до ОСОБА_6 , проте не пам`ятає, що останній говорив. Потерпіла на місці підтвердила, що її зґвалтували. Свідок ОСОБА_16 бачив, що під оком ОСОБА_4 було почервоніння, вона була психологічно подавлена, заплакана. Після цього він забрав потерпілу і з нею поїхав до голови сільської ради ОСОБА_22 . Поїздка зайняла 5 хвилин. Там ОСОБА_4 спочатку сиділа в його автомобілі, а потім пішла у будинок. Приїхали мати ОСОБА_8 , її сестра та ОСОБА_8 . Вони кричали, нецензурно лаялись, шарпались. Поліцію викликав ОСОБА_22 . Потім по дорозі, як везли ОСОБА_4 у смт.Зарічне в поліцію, вона казала, що спочатку один ґвалтував, а інший держав, а потім навпаки. Хто саме із обвинувачених та в якому порядку вчиняв ці дії не може сказати, бо чітко не пам`ятає розповіді потерпілої і очевидцем події не був. ОСОБА_4 також розповідала, що ОСОБА_8 мав підвезти її додому, а поїхав за село, сказавши, що поїде іншою стороною. Пізніше потерпілу повезли в м.Кузнецовськ на експертизу.

З показань свідка ОСОБА_25 , наданих суду, слідує, що він є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_6 та двоюрідним братом обвинуваченого ОСОБА_8 . Між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були дружні відносини. Вказав, що подія сталася у велике свято, дати не пам`ятає. Перед цією подією увечері свідок бачив ОСОБА_4 з ОСОБА_13 в кафе. До них підсів ОСОБА_8 . Останній придбав пляшку коньяку, об`ємом приблизно 250 г., яку вони розпили на трьох. У пляшці залишилось приблизно 50 г. коньяку. Вони в кафе знаходились приблизно до 1 години ночі. ОСОБА_4 та ОСОБА_13 пішли в напрямку сільради, а потім в ту сторону поїхав ОСОБА_8 . У цей час ОСОБА_6 був у кафе в іншій компанії і з ОСОБА_8 не спілкувався. Тоді ОСОБА_6 приїхав до кафе своїм автомобілем, марки «Джилі», сірого кольору. Свідок був у кафе до 2 години, після цього ОСОБА_6 ще залишився у кафе, а о 08 годині він був вдома.

У наданих в судовому засіданні показаннях свідок ОСОБА_26 показала, що вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_8 . Увечері перед подією ОСОБА_8 пішов у клуб. Приблизно о 5 годині свідок ОСОБА_26 телефонувала до нього, щоб з`ясувати його місцезнаходження, проте він не відповідав. ОСОБА_8 перетелефонував до неї приблизно через 5 хвилин і повідомив, що ОСОБА_4 сказала, що він її зґвалтував. Далі вона разом зі своєю сестрою ОСОБА_23 , сином ОСОБА_8 та ОСОБА_6 поїхали до сестри потерпілої ОСОБА_15 , де були потерпіла ОСОБА_4 , її брат ОСОБА_16 , дружина останнього, сестра потерпілої ОСОБА_15 та її чоловік. Між ними почалась штовханина. Свідок тягнула потерпілу за ліву руку за зап`ястя, а її сестра ОСОБА_17 тягнула ОСОБА_4 за праву руку, тримаючи її за передпліччя і зап`ястя. За плечі потерпілу відтягував ОСОБА_22 . ОСОБА_8 запитував потерпілу чи він її гвалтував, на що вона відповіла, що ні. Коли ОСОБА_4 перебувала на подвір`ї ОСОБА_27 , їй ОСОБА_17 дала ляпаса через паркан, нанісши удар долонею правої руки у ліву скроню потерпілої. Свідок ОСОБА_26 потерпілу не била і більше не бачила, щоб хтось їй завдавав удари. Коли оглядався автомобіль ОСОБА_8 , вона була вдома. Автомобіль перебував на подвір`ї їх домоволодіння, яке належить на праві приватної власності всім п`яти членам її сім`ї. Її дозволу на огляд автомобіля ніхто не запитував. Чохли і покривало з автомобіля ОСОБА_8 не належать. Її чоловік ОСОБА_28 і ОСОБА_29 були записані понятими у протоколі огляду, вони стояли на дорозі. ОСОБА_8 спочатку спав у автомобілі свого брата. Працівники поліції йому закладали руки, хотіли накласти кайданки, порвали безрукавку. Двері в його автомобілі були вже відкриті. Замки в цьому автомобілі були непрацюючі. Потім він сам зняв із сидінь автомобіля чохли, відрізав їх від сидіння. Син ОСОБА_8 розповів їй, що сидів з хлопцями в кафе. Після цього купив шоколадку, дві пляшки коньяку та розпивав у компанії з ОСОБА_4 . Коли остання провела ОСОБА_13 , зателефонувала до ОСОБА_8 та запитала де він. Той відповів, що біля кафе. Після цього потерпіла підійшла до кафе та вони сіли в автомобіль і поїхали, взявши із собою коньяк і шоколадку.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_17 , наданими суду, вона є тіткою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , стосунки із потерпілою ОСОБА_4 ворожі. Зранку близько 06 години весною 2015 року після події приїхала до подвір`я ОСОБА_27 разом з сестрою ОСОБА_26 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , який сидів у автомобілі. Там була ОСОБА_4 , її брат та її сестра з чоловіком. Потерпіла була одягнена у куртку чорного кольору та штани синього кольору. Свідок тягнула потерпілу за зап`ястя та передпліччя однієї руки, а ОСОБА_30 за зап`ястя та передпліччя іншої руки, бо вона не хотіла їхати з ними на експертизу. ОСОБА_22 не давав їм тягнути ОСОБА_4 , не допускав їх. Потерпіла трохи опиралась, але йшла. Вони провели ОСОБА_4 приблизно 2 метри, тягнули приблизно 2-5 хвилин. При цьому вони ударів по ногах і в області геніталій потерпілій не наносили. Вона не бачила подряпин на обличчі та руках ОСОБА_4 . Зазначила, що на тілі потерпілої є синяки, тому що того ранку її била мати в сараї палкою. Мати била ОСОБА_4 пару разів палкою, довжиною близько 1 м., діаметром приблизно 2 см, протягом приблизно 5 хвилин зверху донизу, але куди саме свідок ОСОБА_17 не бачила, бо потерпілу їй не було видно. ОСОБА_8 зателефонував до її сина ОСОБА_31 та повідомив, що його хочуть набити брати потерпілої, тому що ОСОБА_4 сказала, що її згвалтували. ОСОБА_8 запитував потерпілу чи він її гвалтував, а вона відповіла, що ні. Вона вдарила долонею правої руки у ліву щоку потерпілої, як остання стояла за парканом. Почервоніння від ляпаса не було. Коли приїхали працівники поліції, то вони оглядали автомобіль ОСОБА_8 . Останній не заперечував проти огляду автомобіля, бо він був впевнений, що там нічого немає.

Із показань свідка ОСОБА_21 , наданих у судовому засіданні, встановлено, що він є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_8 . З 23 на 24 квітня 2016 року перебував у кафе «Маяк» у с.Дібрівськ. Приблизно о 22 23 годині він прийшов у кафе, після цього прийшла у кафе ОСОБА_4 з ОСОБА_13 , до яких згодом підсів ОСОБА_8 . Так, вони сиділи більше години і на столі у них була пляшка коньяку, об`ємом 0,5 л. Всі весело сиділи і посміхались. Коли саме вони вийшли з кафе, яке зачинилось приблизно о 1 годині, свідок ОСОБА_21 не бачив. ОСОБА_8 тоді був з автомобілем цегляного кольору, 6 чи 3 моделі. Після цього у період з 01 до 02 години телефонував до ОСОБА_4 та просив відкрити клуб, проте вона сказала, щоб він телефонував до ОСОБА_8 . У цей час потерпіла не повідомляла про те, що щодо неї вчиняється злочин. Того ж ранку, коли він спав, то почув шум і крик. Коли вийшов на вулицю з будинку, то побачив, що працівники поліції затримують його брата ОСОБА_8 , вони крутили йому руки, але на крики людей відпустили. Перед цим працівники поліції забрали чохли із автомобіля ОСОБА_8 , марки «Жигулі», 3 чи 6 моделі, цегляного кольору. Свідок ОСОБА_21 бачив розбите заднє скло в цьому автомобілі, а саме: дирку, діаметром близько 10 см, знизу з боку водія. Згодом ОСОБА_8 повідомив йому, що це розбила каблуком потерпіла. Він разом з матір`ю, тіткою, братом ОСОБА_8 їздив до сестри ОСОБА_4 , оскільки туди її повіз ОСОБА_16 . Перед цим його мати ОСОБА_26 сказала йому, що начебто ОСОБА_4 згвалтували ОСОБА_8 і ОСОБА_6 . ОСОБА_4 була на подвір`ї у стані сп`яніння, оскільки її мова була трохи затягнута і вона похитувалась. ОСОБА_8 запитував її чи він гвалтував її, вона відповіла, що ні. Тілесних ушкоджень на потерпілій не бачив і вона не скаржилась ні на що. Також не бачив, щоб хтось наносив тілесні ушкодження ОСОБА_4 . Лише його тітка ОСОБА_17 дала ляпаса по щоці потерпілої. Матері потерпілої тоді свідок ОСОБА_21 не бачив. Хтось говорив, що вона прийшла пізніше і била ОСОБА_4 палкою, але особисто свідок цього не бачив. ОСОБА_6 і ОСОБА_8 двоюрідні брати і між ними товариські відносини. ОСОБА_6 був у кафе з 22 години до 01 години, у присутності свідка алкогольних напоїв не вживав. Не пам`ятає чи ОСОБА_6 був з автомобілем, проте він користується автомобілем, марки «Джилі», сірого кольору. Між ОСОБА_8 і ОСОБА_4 були нормальні дружні відносини, але симпатії між ними не бачив. Повідомив, що перед 08 березня 2016 року ОСОБА_4 пропонувала для нього (свідка ОСОБА_21 ) зробити інтимний масаж і висловлювала пропозицію одружитись з нею. Урочище «Рубельське» знаходиться на відстані приблизно 1 км. від кафе, автомобілем до нього можна заїхати за пару хвилин.

У наданих суду показаннях свідок ОСОБА_32 повідомила, що вона працює секретарем Дібрівської сільської ради, а тому часто бере участь як понята у слідчих діях, які проводять працівники поліції. Пам`ятає, що одного разу була присутня як понята під час огляду місцевості поблизу канави за селом Дібрівськ, приблизно за 200-300 метрів від крайнього житлового будинку. Під час цієї дії були присутні потерпіла ОСОБА_4 , сільський голова ОСОБА_22 , слідча Юлія та їхній дільничний. Місцевість вона не оглядала, обстановки не пам`ятає. Зазначила, що підписувала якийсь документ у сільській раді після того, як його роздрукували. Після пред`явлення судом протоколу огляду місця події від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.12/ свідок ОСОБА_32 зазначила, що наявні в цьому документі підписи під №1 і №2 на лицевій сторінці та на звороті навпроти її прізвища їй не належать. Це не її підписи. У її присутності не було виявлено і вилучено презерватив, 4 серветки та шлейку від бюстгалтера. Такого вона не бачила.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_33 , наданими у судовому засіданні, він приходиться зятем потерпілій. Приблизно три роки назад, зранку біля 8 години автомобілем, марки «ВАЗ 2106», відвіз потерпілу ОСОБА_4 разом з працівниками поліції у смт.Зарічне до відділу поліції. Забирав потерпілу від будинку голови сільської ради ОСОБА_22 . ОСОБА_4 говорила, що її ґвалтували. Не пам`ятає, щоб з його участю щось оглядали. Разом з працівниками поліції їздив на місце події, яке розташоване на краю села Дібрівськ біля новобудов. Це було в той день, як їздили з потерпілою в райвідділ поліції. Він сидів в автомобілі, а місце події оглядали працівники поліції. Інших чоловіків чи жінок на місці події не було. Чи була присутня ОСОБА_32 свідок не пам`ятає. Він підписував якийсь документ на капоті автомобіля. На місці події працівник поліції на землі, приблизно за 10 м. від автомобіля, де перебував свідок ОСОБА_34 , знайшов шлейку синього чи червоного кольору, проте де саме вона була виявлена не знає. Йому працівник поліції показував її у поліетиленовому прозорому пакеті. Не пам`ятає чи показував йому працівник поліції інші речі та чи вилучались вони. Не пам`ятає чи бачив на місці події презерватив і 4 серветки. Працівники поліції не повідомляли йому, що він буде брати участь у слідчій дії. Він був водієм. Не пам`ятає чи роз`яснювали йому права та обов`язки понятого. Коли підписував документи не пам`ятає чи був там текст і яку кількість підписів він ставив. Свідок ОСОБА_34 вказав, що підписи у протоколі огляду місця події від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.12/ виконані ним.

Із показань свідка ОСОБА_35 , наданих у судовому засіданні, слідують наступні обставини. Свідок ОСОБА_35 брала участь у слідчій дії, під час якої у потерпілої ОСОБА_4 вилучали білизну. Свідок ОСОБА_35 працювала прибиральницею в Зарічненському райвідділі поліції до серпня 2019 року, в тому числі на час проведення слідчої дії. Із ОСОБА_36 та ОСОБА_37 часто залучались працівниками поліції до слідчих дій. ОСОБА_38 на той час і на теперішній час працює бухгалтером у Зарічненському райвідділі поліції. Вилучення відбувалось в актовому залі і білизна була темного кольору. Огляд проводила слідча ОСОБА_39 . Під час слідчої дії були присутні інші жінки. Предмет огляду був запакований у поліетиленовий прозорий пакет. Свідок ОСОБА_35 вказала, що підписи під №2 у пред`явленому судом протоколі місця події від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.10-11/ виконані нею та підтвердила обставини, викладені у вказаному протоколі. Також зазначила, що потерпіла була одягнута в темний одяг, вона була в чорній курточці, сиділа в кабінеті, який не має номеру, на першому поверсі відділу поліції. У її присутності ОСОБА_4 не роздягалась. Не пам`ятає чи упаковували та вилучали речі, в які була одягнута потерпіла. Свідок ОСОБА_35 пояснила, що вона не бачила, щоб у бюстгалтері не було однієї шлейки чи щоб вона була відірвана, тому цього не може підтвердити. Великого упакування речей також не бачила. Щодо огляду білизни свідок ОСОБА_35 зазначила, що підписи, наявні у пред`явленому їй судом протоколі огляду місця події від 14 червня 2016 року на лицевій сторінці і на звороті /т.1 а.п.25-26/, їй не належать, її підписів у цьому документі немає.

У показаннях, наданих суду, свідок ОСОБА_38 зазначила, що вона працює бухгалтером у Зарічненському відділі поліції, тому її часто запрошують як поняту на огляди. Пояснила, що літом вона була присутня, коли слідчим оглядались чорні труси. Цю білизну в пакеті їй показувала слідча ОСОБА_39 у кабінеті. Хто приніс цю білизну не знає. ОСОБА_36 це бувша дружина криміналіста Зарічненського відділу поліції. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_40 підписи, наявні у пред`явленому судом протоколі огляду місця події від 14 червня 2016 року /т.1 а.п.25-26/, їй не належать, це не її підписи. Про вилучення одягу у ОСОБА_4 (куртки, штанів, кофти, бюстгальтера) свідок ОСОБА_38 не пам`ятає. Пояснила, що у її присутності одяг на самій потерпілій не оглядався. Свідок ОСОБА_38 бачила ОСОБА_4 в темній куртці і в одязі в холі райвідділу поліції та не бачила чи потерпіла була у бюстгалтері із шлейкою чи без шлейки. Не пам`ятає чи роздягалася ОСОБА_4 та чи була в неї відірвана шлейка від бюстгалтера. Разом з цим свідок ОСОБА_38 підтвердила, що підписи під №1, наявні у пред`явленому їй судом протоколі місця події від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.10-11/, виконані нею, що вказує на те, що вона була присутня під час цієї слідчої дії.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_36 , наданими у судовому засіданні, слідча ОСОБА_39 її запросила до Зарічненського райвідділу поліції, показала щось чорного кольору, згорнуте в поліетиленовому пакеті, типу файл, що лежало на столі, та пояснила, що там знаходиться білизна. Не пам`ятає чи щось підписувала. Вона була з грудною дитиною та зі своїм чоловіком ОСОБА_41 , який працював і працює в Зарічненському райвідділі поліції спеціалістом криміналістом. Свідок ОСОБА_36 не знає хто така ОСОБА_42 . Оглянувши протокол огляду місця події від 14 червня 2016 року /т.1 а.п.25-26/, повідомила, що підпис під №1 на лицевій сторінці схожий на її підпис, а на звороті слабо схожий на її підпис. За таких обставин, вона не може точно стверджувати, що дійсно підписувала цей протокол. Також уточнила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а в протоколі зазначено 01 лютого 1979 року. Розвернуті труси і прокладку не бачила. Не пам`ятає, щоб при ній ці речі фотографували.

Із показань свідка ОСОБА_28 , допитаного в судовому засіданні, встановлено наступні обставини. Він є вітчимом обвинуваченого ОСОБА_8 , 14 лютого 2014 року зареєстрував шлюб з матірю обвинуваченого ОСОБА_8 Бєккєр Ларисою і спільно з нею проживав. У квітні 2016 року на ОСОБА_18 неділю, приблизно о 8 годині 40 хвилин приїхали до нього працівники поліції та оглянули автомобіль ОСОБА_8 , який знаходився поблизу сараю на його подвір`ї. ОСОБА_8 тоді спав у іншому автомобілі його брата ОСОБА_21 . Раніше такого не було, щоб він спав у автомобілі. Працівники поліції розбудили ОСОБА_8 та висунули його звідти. Під час огляду були присутні його дружина ОСОБА_43 , його пасинок ОСОБА_8 , тітка ОСОБА_8 ОСОБА_44 , її син ОСОБА_45 , ОСОБА_21 та ще деякі хлопці, яких він не пам`ятає. ОСОБА_26 проганяла працівників поліції з двору. У ОСОБА_8 був на той час автомобіль «Лада», 3 модель, оранжевого кольору. В цьому автомобілі двері не були зачиненими на замок. В автомобілі було пошкоджене заднє скло. В цьому автомобілі були нові чохли, оскільки він разом з ОСОБА_8 одягали їх напередодні події у п`ятницю чи суботу увечері. Де ОСОБА_8 взяв ці чохли і чи були вони в упаковці та чи були вони раніше у використанні свідку ОСОБА_28 невідомо. Працівники поліції оглядали автомобіль, ними було вилучено з автомобіля чохли в кількості 4 штуки (на заднє сидіння 2 штуки і на передні крісла 2 штуки) чорні із синіми смугами. Видимих плям на чохлах не було. Свідок ОСОБА_28 не пам`ятає хто знімав чохли з автомобіля, оскільки в той час відійшов і курив. Під час огляду він також відлучався, ходив до сарая, займався господарством, годував худобу. Цього ранку ОСОБА_8 мав втомлений вигляд, сонний та мав ознаки алкогольного сп`яніння за станом його обличчя. Приблизно о 20-21 годині увечері в суботу у переддень вищевказаних подій ОСОБА_8 поїхав у село автомобілем «Жигулі», який оглядали працівники поліції. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_28 він не бачив, як знімали чохли, оскільки у той час стояв разом з іншими людьми на асфальті за межами подвір`я біля воріт на відстані 50-60 м. від автомобіля ОСОБА_8 . Йому працівники поліції сказали, що забирають чохли і треба розписатись, після чого він розписався в документі, зміст його не читав. Інший понятий ОСОБА_29 також стояв на вулиці і напевно також розписувався у протоколі. Після ознайомлення зі змістом протоколу огляду місця події від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.17-22/ свідок зазначив суду, що окрім чохлів, ще були вилучені з автомобіля поліки (килими), проте підписи, що наявні на лицевій сторінці вказаного документу, йому не належать. Оглянутий автомобіль купив ОСОБА_8 , лише він із членів їх сім`ї користувався цим автомобілем. Вказав, що місце проживання ОСОБА_8 було зареєстровано за вказаним місцем домоволодіння і ОСОБА_8 повідомляв йому, що 1/5 частина будинку, на подвір`ї якого проводили огляд автомобіля, належала йому на праві власності. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_28 обвинувачений ОСОБА_8 говорив особам, які були у цивільному одязі, що вони без документів не мають права оглядати автомобіль. Пізніше, як прибули працівники поліції у формі, то свідок ОСОБА_28 не чув, щоб ОСОБА_8 заперечував проти огляду його автомобіля. До цієї події ОСОБА_8 перебував у дружніх відносинах із ОСОБА_46 . Цього дня вранці приблизно о 06-07 годині ОСОБА_26 їздила розбиратися, повідомивши, що їй хтось зателефонував і сказав, що ОСОБА_8 зґвалтував ОСОБА_4 . Свідок ОСОБА_28 не бачив потерпілу із ОСОБА_6 у одній компанії.

Із показань свідка ОСОБА_29 , наданих суду, слідує, що весною 2016 року перед подією, яка сталася, увечері у період часу з 24 години до 24 години 30 хвилин він бачив ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , як вони разом сиділи за столом у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». У них на столі бачив пляшку коньяку, об`ємом 0,25 л. чи 0,33 л., у якій залишалось близько 1/3 частини вмісту. Між ними була дружня атмосфера. ОСОБА_6 того вечора не бачив. У слідчих діях участі не брав, огляду автомобіля не бачив, до нього не підходив. Стояв на вулиці, біля калітки разом з сусідом ОСОБА_28 (чоловіком ОСОБА_26 матері ОСОБА_8 ), своїм братом ОСОБА_47 та іншими людьми на відстані приблизно 50 м. від автомобіля, якого оглядали. Коли прийшов, то працівники поліції вже були на подвір`ї домоволодіння його сусідів та пішли до автомобіля, марки «ВАЗ 2103», рожевого або яскраво-червоного кольору. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_29 він не бачив речі і предмети, які вилучались з автомобіля, та чи були якісь на ньому пошкодження. За послідовністю дій працівників поліції під час огляду місця події (автомобіля) він також не слідкував. Приблизно через 20 хвилин до нього та до ОСОБА_28 підійшли двоє працівників поліції та попросили підписатись у протоколі як поняті, пояснивши, що їм нічого не буде. Права та обов`язки понятого не роз`яснювали. Підписав документ, його текст не читав і з його змістом не ознайомлювався. Після оголошення судом протоколу огляду місця події від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.17-22/, свідок ОСОБА_29 пояснив, що у його присутності таких дій не відбувалося. ОСОБА_28 є чоловіком матері ОСОБА_8 . Свідок живе у будинку через вулицю навпроти будинку ОСОБА_8 .

У показаннях, наданих в судовому засіданні, свідок ОСОБА_48 зазначила, що вона розпочала та здійснювала досудове розслідування даного кримінального провадження. Здійснювала за викликом виїзд у с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області. Огляд місця події здійснювала після надходження заяви потерпілої. Огляд одягу потерпілої проводився у приміщенні службового кабінету з участю двох понятих. При цьому ОСОБА_4 добровільно видала свій одяг і він був упакований в картонну коробку. Також з участю двох понятих здійснювала огляд місця події на місцевості, куди привела їх потерпіла ОСОБА_4 . Там було виявлено деталь від бюстгалтера і презерватив. Через деякий період часу потерпіла принесла труси і вони були оглянуті в службовому кабінеті у присутності вказаних у протоколі осіб. Вилучені речі не арештовувалися, вони були направлені на експертне дослідження. Після проведення огляду заяв та клопотань від учасників слідчої дії не надходило. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_49 . ОСОБА_35 і ОСОБА_38 працювали у Зарічненському райвідділі поліції, ОСОБА_38 на посаді бухгалтера, але ці особи не є поліцейськими.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_50 , наданими суду, він є начальником сектору Зарічненського відділу поліції, здійснював досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні. Проводив огляд транспортного засобу ОСОБА_8 . Дозвіл на огляд транспортного засобу надавав ОСОБА_8 або його мати. Тоді були вилучені килими і чохли з автомобіля для експертного дослідження на наявність слідів біологічного походження, бо візуально на них нічого не було виявлено. Залучив понятим ОСОБА_28 , оскільки інші відмовлялися, його родинні стосунки із ОСОБА_8 не з`ясовував, про те, що він вітчим ОСОБА_8 не знав. Від учасників слідчої дії заяв та зауважень до протоколу не надходило.

З рапорту чергового органу поліції ОСОБА_51 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.1/ слідує, що 24 квітня о 11.20 надійшла письмова заява ОСОБА_4 , 1986 р.н., жительки АДРЕСА_2 , завідуючої сільським клубом с.Дібрівськ, про те, що 24 квітня в період з 02 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин в с.Дібрівськ Зарічненського району ОСОБА_8 , 1997 року народження, житель с.Дібрівськ, непрацюючий, та ОСОБА_6 , 1997 року народження, житель с.Дібрівськ, непрацюючий, вчинили статевий акт з нею проти її волі. Вказана заява ОСОБА_4 зареєстрована 24 квітня 2016 року в журналі єдиного обліку за №712.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.2/ 24 квітня 2016 року зареєстровано кримінальне провадження №0000096 за ч.3 ст.152 КК України, на підставі письмової заяви ОСОБА_4 , 1986 року народження, жительки с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, про те, що 24 квітня 2016 року в період часу з 02 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин в с.Дібрівськ ОСОБА_8 , 1997 року народження, та ОСОБА_6 , 1997 року народження, жителі с.Дібрівськ вчинили статевий акт з нею проти її волі.

Заява ОСОБА_4 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.3/ свідчить, що потерпіла ОСОБА_4 повідомила Зарічненське відділення Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 24 квітня 2016 року в період часу з 02 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин вчинили статевий акт з нею проти її волі та заподіяли при цьому тілесні ушкодження в автомобілі «ВАЗ 2103», що належить ОСОБА_8 , в урочищі Рубельське, що в с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області. Зі змістом ст.ст.383-384 КК України ОСОБА_4 ознайомлена.

Постановою прокурора Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_52 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.31/ визначено відібрати у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зразки крові з участю лікаря Зарічненської ЦРЛ, проведення освідування доручено слідчому СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_53 .

Відповідно до висновку експерта №124 від 24 квітня 2016 року, складеного внаслідок проведеної судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_4 судово-медичним експертом Володимирецького міжрайонного відділення комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи Рівненської обласної ради» ОСОБА_54 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385, 387 КК України за відмову або ухилення від дачі висновку експерта, або за дачу свідомо неправдивого висновку чи за розголошення даних досудового слідства, або дізнання, /т.1 а.п.66-67/ у потерпілої ОСОБА_4 виявлено: синець багрового кольору на верхньому віці лівого ока 2х1,5 см; синець на верхньому віці правого ока 2,5х1,8 см, синьо-багрового кольору, невизначеної форми; такого ж характеру синці в середній третині правого передпліччя по передній поверхні 2,5х2 см, в середній третині по зовнішній поверхні 1,5х2 см, в середній третині правого плеча по задній поверхні розміром 2х2,5 см, в середній третині лівого плеча по задній поверхні 3х2,6 см, в нижній третині лівого передпліччя по передній поверхні 2,7х2,3 см, у верхній третині лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні розміром 6,5х4 см, у верхній третині правого стегна по передньо-внутрішній поверхні 4х2 см з садном 1х0,2 см; зовнішні статеві органи сформовані правильно; великі статеві губи прикривають малі; вхід у вагіну вільний; дівоча пліва відсутня. Взяті мазки та тампон з вмістом піхви. З висновку есперта №274 від 10 травня 2016 року: в мазках та препаратах з вмістом піхви ОСОБА_4 наявність сперматозоїдів не встановлено. На підставі даних судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_4 , даних лабораторних методів дослідження та у відповідності з поставленими запитаннями судмедексперт ОСОБА_55 прийшов до наступних висновків: згідно огляду у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних синців в ділянці обличчя, верхніх та нижніх кінцівок; вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо під час згвалтування в термін вказаний в постанові і які згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» /Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року/ відносяться до легких тілесних ушкоджень; у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів не виявлено; у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, які б свідчили про згвалтування її неприроднім способом немає.

Висновок експерта №290, наданий у результаті проведення судово-медичної експертизи з 23 травня 2016 року до 27 травня 2016 року експертом-імунологом судовим відділення судово-медичної імунології комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_56 , /т.1 а.п.68-70/ свідчить, що кров потерпілої ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Висновок експерта №265-Д/124 від 31 жовтня 2016 року, наданий судово-медичним експертом Володимирецького міжрайонного відділення комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи Рівненської обласної ради» ОСОБА_54 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385, 387 КК України за відмову або ухилення від дачі висновку експерта, або за дачу свідомо неправдивого висновку чи за розголошення даних досудового слідства, або дізнання, в результаті проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , /т.1 а.п.95-96/ свідчить, що згідно огляду у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних синців в ділянці обличчя, верхніх та нижніх кінцівок. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо під час згвалтування в термін вказаний в постанові при обставинах на які вказує в своїх показах потерпіла і які згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» /Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року/ відносяться до легких тілесних ушкоджень. Синці на верхньому віці лівого та правого ока могли виникнути від одного удару долонею.

У протоколі проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2016 року, складеному слідчим СВ Зарічненського ВП Варашського ВП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_48 , зафіксовано проведення слідчого експерименту 21 жовтня 2016 року з 15 години 10 хвилини до 17 години 00 хвилин з участю потерпілої ОСОБА_4 , її представника адвоката ОСОБА_5 , статиста ОСОБА_57 та в присутності двох понятих: ОСОБА_58 , ОСОБА_32 із застосуванням цифрового фотоапарату, марки «Canon», /т.1 а.п.176-193/, під час якого потерпіла ОСОБА_4 показала місце події урочище «Рубельське», що розташоване на окраїні с.Дібрівськ Зарічненскього району Рівненської області.

Згідно з висновком експерта №314-Д/124 від 22 грудня 2016 року /т.1 а.п.284/, складеним судово-медичним експертом Володимирецького міжрайонного відділення комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи Рівненської обласної ради» ОСОБА_54 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385, 387 КК України за відмову або ухилення від дачі висновку експерта, або за дачу свідомо неправдивого висновку чи за розголошення даних досудового слідства, або дізнання, в результаті проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_4 /т.1 а.п.284/ встановлення факту «добровільності» статевого акту не входить до компетенції судово-медичного експерта. Поряд з цим, наявність численних синців в ділянці верхніх та нижніх кінцівок /їх характер, локалізація, форма, розміри/, вказує на дію тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, наймовірніше, від стискуючої дії пальців рук сторонньої особи при подоланні опору потерпілої під час здійснення з нею насильницьких дій, в тому числі і насильницького статевого акту.

З висновку експерта №42, наданого судово-медичною експертною комісією у складі: голови начальника обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_59 , головного позаштатного спеціаліста управління охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації зі спеціальності судово-медична експертиза; членів завідувача відділу обласного бюро лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_60 та доповідача по справі заступника начальника обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_61 , які попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, внаслідок проведеної з 04 травня 2017 року до 22 червня 2017 року комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження по факту згвалтування ОСОБА_4 , /т.2 а.п.9-13/ встановлено наступні обставини. При об`єктивному огляді ОСОБА_4 24 квітня 2016 року експертом Володимирецького міжрайонного віддліення ообласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_54 були відмічені наступні тілесні ушкодження: синець багрового кольору на верхній повіці лівого ока (2х1,5 см); синець синьо-багрового кольору, невизначеної форми на верхній повіці правого ока (2,5х1,8 см); аналогічного характеру синці в середній третині правого передпліччя по передній поверхні (2,5х2 см); в середній третині по зовнішній поверхні (1,5х2 см); в середній третині правого плеча по задній поверхні (2х2,5 см); в середній третині лівого плеча по задній поверхні (3х2,6 см); в нижній третині лівого передпліччя по передній поверхні (2,7х2,3 см); у верхній третині лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні (6,5х4 см); у верхній третині правого стегна по передньо-внутрішній поверхні (4х2 см) із садном (1х0,2 см). Відмічені тілесні ушкодження спричинені дією тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, по терміну виконання не суперечать строку, вказаному в постанові, а саме 24 квітня 2016 року, і як кожне окремо, так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. Локалізація, обмежений характер, форма і розміри синців на правому передпліччі, правому плечі, лівому плечі, лівому передпліччі, у верхній третині лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні, в верхній третині правого стегна по передньо-внутрішній поверхні властиві для стискаючої чи іншої дії пальців рук людини та цілком могли утворитись при подоланні опору потерпілої при вчиненні з нею певних насильницьких дій сторонніми особами, в тому числі і при перебуванні в обмеженому просторі (зокрема в салоні автомобіля). Синці на верхніх повіках обох очей могли бути спричинені від одного удару тупим предметом, яким могла бути рука нападника, на що є посилання в матеріалах кримінального провадження. В ділянці статевих органів та промежини будь-яких тілесних ушкоджень експертом не відмічено, як і не встановлено наявності сперматозоїдів в мазках та препаратах з вмістом піхви (висновок експерта №274 від 10 травня 2016 року). У зв`язку з відмовою потерпілої (заява ОСОБА_4 вх.№1139 від 13 червня 2017 року) від додаткових обстежень медичного характеру, експертна комісія не має можливості встановити можливі наслідки для її здоров`я після подій 24 квітня 2016 року. Будь-яких тілесних ушкоджень, які могли б свідчити про задоволення з ОСОБА_4 статевої пристрасті неприроднім способом, в тому числі і насильницького, експертом не відмічено.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 вересня 2017 року /т.2 а.п.1/ 24 квітня 2016 року о 11:56:59 зареєстровано кримінальне провадження №0000096 за ч.3 ст.152 КК України, на підставі письмової заяви ОСОБА_4 , 1986 року народження, жительки с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, про те, що 24 квітня 2016 року в період часу з 02 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин в с.Дібрівськ ОСОБА_8 , 1997 року народження, та ОСОБА_6 , 1997 року народження, жителі с.Дібрівськ вчинили статевий акт з нею проти її волі.

ОСОБА_4 дозволила працівникам поліції провести особистий огляд, а також вилучити її речі, в яких вона перебувала під час злочину, що підтверджується заявою потерпілої від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.7/.

У протоколі місця події від 24 квітня 2016 року) /т.1 а.п.10-11/ вказані наступні обставини. Огляд місця події проведено слідчим СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_48 24 квітня 2016 року у період часу з 11 години 30 хвилин до 12 години 00 хвилин з участю понятих ОСОБА_40 і ОСОБА_35 та у присутності ОСОБА_4 за її заявою (повідомленням). Оглядом є приміщення службового кабінету №21 Зарічненського РВ УМВС України в Рівненській області, який розташований на першому поверсі адміністративного приміщення по вулиці Центральній, 63 смт.Зарічне Рівненської області. В даному кабінеті знаходиться стіл, шафа, два металеві сейфи, стільці. В цьому кабінеті знаходиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька с.Дібрівськ Зарічненського району, де з її дозволу було оглянуто її речі. ОСОБА_4 одягнена в чорну шкіряну куртку з поясом, штани темно-синього кольору, ліфчик синього кольору, кофту чорного кольору, зовні одяг не пошкоджений, за винятком ліфчика, в якому відірвана одна шлейка. Під час огляду було вилучено: чорну шкіряну куртку з поясом, штани темно-синього кольору, ліфчик синього кольору, кофту чорного кольору, які поміщені в картонний ящик, опечатано печаткою чергової частини Зарічненського ВП і скріплено підписами понятих.

У наданих суду показаннях свідок ОСОБА_38 зазначила, що вона працює бухгалтером у Зарічненському відділі поліції та не пам`ятає, щоб була присутня 24 квітня 2016 року під час огляду речей ОСОБА_4 , останню вона бачила лише в холі райвідділу.

Із показань свідка ОСОБА_35 слідує, що вона працювала прибиральницею в Зарічненському райвідділі поліції.

У протоколі огляду місця події від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.12/ зафіксовано наступне. Огляд місця події проведено слідчим СВ Зарічненського відділення поліції Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_48 24 квітня 2016 року в період часу з 13 години 20 хвилин до 14 години 00 хвилин у присутності понятих ОСОБА_33 і ОСОБА_32 та з участю потерпілої ОСОБА_4 . Місцем огляду є територія місцевості на околиці с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, а саме: ділянка біля осушувальної системи в урочищі Рубельське. Зайшовши на дану місцевість з правої сторони наявні новобудови, з лівої сторони осушувальна система (канави). На правому березі канави наявні сліди на піску від автомобіля. Окрім цього, на траві лежать порожні скляні пляшки. Також наявні серветки білого кольору в кількості чотирьох штук, які розміщені на різних відстанях одна від одної. Також на березі канави лежить розпакований презерватив білого кольору. Крім цього, на траві виявлено деталь від бюстгалтера синього кольору (шлейка). Під час огляду місця події вилучено: презерватив розпакований та чотири серветки, які було поміщено в паперовий ящик, опечатано та скріплено підписами понятих; деталь від бюстгалтера синього кольору (шлейка), яку поміщено в поліетиленовий пакет, опечатано і скріплено підписами понятих.

Проте із показань свідка ОСОБА_32 встановлено, що підписи, наявні в цьому протоколі огляду місця події від 24 квітня 2016 року під №1 і №2 на лицевій сторінці та на звороті навпроти її прізвища їй не належать. Це не її підписи. У її присутності не було виявлено і вилучено презерватив, 4 серветки та шлейку від бюстгалтера. Таких обставин свідок ОСОБА_32 не бачила.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_33 , наданими у судовому засіданні, він є зятем потерпілої ОСОБА_4 , під час огляду місця події, яке розташоване на краю села Дібрівськ біля новобудов, сидів у автомобілі. Чи була присутня ОСОБА_32 свідок ОСОБА_34 не пам`ятає. Де саме була виявлена шлейка від бюстгалтера не знає. Йому працівник поліції показував її у поліетиленовому прозорому пакеті. Не пам`ятає чи показував йому працівник поліції інші речі та чи вилучались вони. Не пам`ятає чи бачив на місці події презерватив і 4 серветки. Не пам`ятає чи роз`яснювали йому права та обов`язки понятого.

Заяви ОСОБА_8 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.15-16/ свідчать, що він дозволив працівникам поліції вхід та проведення слідчих дій на території свого господарства та огляд свого автомобіля, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 .

Під час огляду місця події, проведеному старшим слідчим СВ Зарічненського відділення поліції Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_62 24 квітня 2016 року в період часу з 09 години 22 хвилини до 10 години 40 хвилин на підставі письмової заяви ОСОБА_8 в присутності понятих: ОСОБА_29 , ОСОБА_63 та за участю ОСОБА_8 із використанням цифрового фотоапарата, марки «Самсунг», як вказано в протоколі огляду місця події від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.17-22/, встановлено, що місцем огляду є домогосподарство ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . На території даного домогосподарства знаходиться автомобіль, марки «ВАЗ 2103», оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент огляду закритий. На передній частині автомобіля на капоті присутня пластикова стрічка чорного кольору. На задній частині автомобіля присутній сколер на капоті чорного кольору. Заднє скло в автомобілі, а саме: з лівої нижньої частини розбите і має отвір розміром приблизно 10х8 см. Відкривши дверцята даного автомобіля в ньому знаходяться два передні та одне заднє сидіння, при огляді яких не виявлено при зовнішньому огляді будь-яких сторонніх плям чи слідів від рідини. З правої сторони на передній панелі наявний бардачок, відкривши якого, в ньому лежить два презервативи «Контекс». На поліках наявний пісок і більш нічого не виявлено. Під час огляду місця події вилучено чохли з передніх сидінь, а також заднього сидіння, чотири резинові поліки з-під ніг, які було упаковано в поліетиленові кульки та опечатано.

Таким чином, під час огляду вказаного місця події (домогосподарства і транспортного засобу ОСОБА_8 ) одним із понятих був залучений близький родич обвинуваченого ОСОБА_8 , його вітчим ОСОБА_28 , що підтверджується його показаннями, наданими суду під час допиту як свідка та показаннями свідків ОСОБА_29 і ОСОБА_26 , наданими у судовому засіданні.

Окрім цього, із показань свідка ОСОБА_29 слідує, що він не брав участі в слідчих діях, не підходив до автомобіля ОСОБА_8 , марки «ВАЗ 2103», який стояв на подвір`ї, стояв із ОСОБА_28 на вулиці, біля калітки, тому не бачив речі і предмети, які вилучалися з вказаного автомобіля, та отвору на склі автомобіля. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_29 у його присутності таких подій, що зазначені в протоколі огляду місця події, не відбувалося. Текст документу не читав і з його змістом не ознайомлювався.

Постановою слідчого СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_48 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.23/ чорну шкіряну куртку з поясом, штани темно-синього кольору, ліфчик синього кольору, кофту чорного кольору, презерватив, чотири серветки, деталь від бюстгалтера синього кольору (шлейка), а також чохли з передніх та заднього сидінь, чотири резинові поліки визнано та прилучено до даного кримінального провадження як речові докази.

Під час огляду речових доказів судом з`ясовано, що одна шлейка від бюстгальтера не відірвана, а від`єднана від бюстгалтера без пошкодження гачків шлейки і петель бюстгалтера з обох боків, а вилучені речі після упакування скріплено лише підписом одного понятого без зазначення відомостей про особу, якій він належить. Зазначення в протоколі огляду місця події від 24 квітня 2016 року про те, що зовні одяг не пошкоджений, що скріплено підписом потерпілої ОСОБА_4 , відсутність підпису другого понятого на упакуванні штанів потерпілої ОСОБА_4 та подальше проведення їх експертного дослідження не дає суду достатніх підстав для тверджень про те, що розрив тканини в районі петель штанів, частковий розрив шва в районі ширінки штанів та відлом частини бігунця на замку, що були виявлені судом під час огляду штанів, виникли до моменту огляду одягу потерпілої ОСОБА_4 .

Заява ОСОБА_4 від 14 червня 2016 року /т.1 а.п.24/ свідчить, що вона надала добровільну згоду працівникам поліції оглянути її труси чорного кольору з білим орнаментом.

У протоколі огляду місця події від 14 червня 2016 року /т.1 а.п.25-26/ зазначено, що 14 червня 2016 року у період часу з 10 години 20 хвилин до 10 години 55 хвилин слідчим СВ Зарічненського відділення поліції Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_48 у присутності понятих ОСОБА_36 і ОСОБА_35 , за участі потерпілої ОСОБА_4 та з використанням мобільного телефону, марки «Canon» проведено огляд місця події. Оглядом місця події є приміщення службового кабінету №16 Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області, що розташоване за адресою: смт.Зарічне, вул.Центральна, 63 Рівненської області. Вхід до службового кабінету №16 Зарічненського ВП забезпечується через дерев`яні двері коричневого кольору, зайшовши через які з правої сторони наявний диван, навпроти нього дерев`яний стіл коричневого кольору, на якому стоїть комп`ютер. Біля даного стола стоїть ще один стіл, на якому наявний комп`ютер та канцелярські приладдя. Також на даному столі лежать труси чорного кольору з узорами білого кольору, які надала на добровільній основі ОСОБА_4 , жителька с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області. Біля даних трусів була також щоденна прокладка. Під час огляду місця події вилучено труси, прокладка ОСОБА_4 , які поміщено в паперовий конверт білого кольору, опечатано печаткою та скріплено підписами понятих. Під час огляду місця події проводилась фотозйомка на мобільний телефон, марки «Lenovo».

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_36 , наданими в судовому засіданні, вона була запрошена слідчою ОСОБА_49 до Зарічненського райвідділу, проте розвернутих трусів і прокладки не бачила, не пам`ятає чи щось підписувала, а підписи, виконані від її імені в протоколі огляду місця події від 14 червня 2016 року, схожі на її підписи, проте вона не може точно стверджувати, що дійсно цей протокол підписала.

Із показань свідка ОСОБА_35 , наданих під час судового розгляду, слідує, що вона працювала прибиральницею у Зарічненському райвідділі поліції, що брала участь під час вилучення слідчою ОСОБА_48 у потерпілої ОСОБА_4 білизни, що відбувалося в актовому залі. При цьому свідок ОСОБА_35 зазначила, що предмет огляду був запакований у поліетиленовий пакет, не пам`ятає щоб потерпіла роздягалась у її присутності та ствердила, що підписи, наявні у протоколі огляду місця події від 14 червня 2016 року, їй не належать.

Труси чорного кольору з узором білого кольору та прокладку постановою слідчого СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_48 від 14 червня 2016 року визнано та прилучено до даного кримінального провадження як речовий доказ /т.1 а.п.27/.

Відповідно до ч.7 ст.223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне. Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

Отже, під час обшуку чи огляду іншого володіння, під яким згідно з ч.2 ст.233 КПК України розуміється серед іншого транспортний засіб, який знаходиться у володінні особи, обов`язковою є участь не менше двох понятих і ці особи не можуть бути родичами підозрюваного.

Також суд прийшов до висновку, що під час огляду місця події, огляду речей та їх вилучення участь понятих не є обов`язковою, проте в разі якщо слідчий визнав за доцільне їх участь в цих процесуальних діях, то такі запрошені ним поняті мають відповідати встановленим законом вимогам, передбаченим ч.7 ст.223 КПК України, в тому числі не можуть бути працівниками правоохоронних органів.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, участь вітчима обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_28 під час огляду місця події: домогосподарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а також транспортного засобу автомобіля, марки «ВАЗ 2103», оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у володінні обвинуваченого ОСОБА_8 та стояв на території даного домогосподарства, та вилучення речей 24 квітня 2016 року в сукупності із показаннями свідка ОСОБА_29 , наданими під час судового засідання, про те, що він фактично не брав участі як понятий під час вказаної слідчої дії дає підстави суду для визнання недопустимими фактичних даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 24 квітня 2016 року, оскільки такі докази зібрані з порушенням вимог ч.7 ст.223 КПК України.

Участь під час огляду місця події та вилучення речей 24 квітня 2016 року як понятих працівників Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області: бухгалтера ОСОБА_40 і прибиральниці ОСОБА_35 та участь під час огляду місця події та вилучення речей 14 червня 2016 року як понятого працівника Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області: прибиральниці ОСОБА_35 вказує на недопустимість фактичних даних, зафіксованих у протоколі огляду місця події від 24 квітня 2016 року щодо огляду одягу потерпілої ОСОБА_4 та в протоколі огляду місця події від 14 червня 2016 року щодо огляду трусів і прокладки потерпілої ОСОБА_4 з врахуванням непідтвердження свідками ОСОБА_36 і ОСОБА_35 їх участі в проведенні огляду та вилучення трусів і прокладки 14 червня 2016 року за обставин, викладених у протоколі огляду місця події від 14 червня 2016 року, та непідтвердження свідком ОСОБА_35 належності їй підписів, наявних у вказаному протоколі.

Підписання протоколу огляду місця події від 24 квітня 2016 року іншою особою, а не залученою понятою ОСОБА_32 та фактичне неприйняття участі понятими ОСОБА_32 ОСОБА_64 в огляді вказаного місця події, в тому числі під час виявлення і вилучення речей вказує на недопустимість цього доказу фактичних даних, зафіксованих у протоколі огляду місця події від 24 квітня 2016 року. При цьому суд врахував положення ч.7 ст.223 КПК України та прийшов до висновку, що якщо слідчий визнав за доцільне запросити для участі в огляді місця події понятих, то вказані поняті мають відповідати вимогам, встановленим законом, зокрема: бути незаінтересованими особами та бути одночасно присутніми протягом всієї слідчої дії з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Проте залучений для огляду місця події понятий ОСОБА_34 є зятем потерпілої ОСОБА_4 , під час цієї слідчої дії спільної участі поняті ОСОБА_34 і ОСОБА_32 не приймали.

За таких обставин, виходячи з доктрини «плодів отруєного дерева», фактичні дані, що отримані із речей, вилучених під час оглядів місця події 24 квітня 2016 року і 14 червня 2016 року, зокрема: чорної шкіряної куртки з поясом, штанів темно-синього кольору, ліфчика синього кольору, кофти чорного кольору, серветок білого кольору в кількості чотирьох штук, розпакованого презерватива білого кольору, деталі від бюстгалтера синього кольору (шлейки), а також з чохлів із передніх та заднього сидінь, чотирьох резинових поліків, трусів чорного кольору з узором білого кольору та прокладки, що є речовими доказами в даному кримінальному провадженні, є недопустимими доказами.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» №22978/05 від 30 червня 2008 року Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.
Постановою прокурора Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_52 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.29/ визначено відібрати у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зразки крові та відбитки статевого члену з участю лікаря Зарічненської ЦРЛ, проведення освідування доручено слідчому СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_49 .

Протокол відібрання зразків крові від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.33/ свідчить, що слідчий СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_65 у присутності понятих ОСОБА_66 та ОСОБА_67 та за участю спеціаліста судово-медичного експерта (лікаря) ОСОБА_68 на підставі постанови прокурора від 24 квітня 2016 року провів відібрання зразків крові у ОСОБА_6 наступним чином: з правої руки ОСОБА_6 шприцом 10 мл були відібрані зразки крові та помазки статевого члена окремо, після чого кров була поміщена у скляну пробірку (флакон), помазки статевого члена в поліетиленовий кульок (файл).

Постановою прокурора Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_52 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.30/ визначено відібрати у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зразки крові та відбитки статевого члену з участю лікаря Зарічненської ЦРЛ, проведення освідування доручено слідчому СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_49 .

У протоколі відібрання зразків крові від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.32/ вказано, що слідчий СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_65 у присутності понятих ОСОБА_66 та ОСОБА_67 та за участю спеціаліста судово-медичного експерта (лікаря) ОСОБА_68 на підставі постанови прокурора від 24 квітня 2016 року провів відібрання зразків крові у ОСОБА_8 наступним чином: з лівої руки ОСОБА_8 шприцом 10 мл були відібрані зразки крові та окремо помазки статевого члена, після чого кров була поміщена у скляну пробірку (флакон), помазки статевого члена в поліетиленовий кульок (файл).

Частинами 1-3 ст.241 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря. Освідування, яке супроводжується оголенням освідуваної особи, здійснюється особами тієї ж статі, за винятком його проведення лікарем і за згодою особи, яка освідується. Слідчий, прокурор не вправі бути присутнім при освідуванні особи іншої статті, коли це пов`язано з необхідністю оголювати особу, що підлягає освідуванню. Перед початком освідування особі, яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідування, а в разі її відмови освідування проводиться примусово.

Відповідно до ч.3 ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст.241 цього Кодексу.

При встановленні відомостей про особу під час допиту свідка ОСОБА_48 у судовому засіданні судом з`ясовано, що слідчий СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_48 є особою жіночої статті, а слідчий СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_65 є особою чоловічої статті.

Проте в даному випадку, як видно із постанов прокурора від 24 квітня 2016 року, проведення освідування ОСОБА_6 і ОСОБА_8 було доручено слідчому СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_48 , а фактично проведено іншим слідчим СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_69 , якому прокурор не доручав проведення освідування ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , тобто освідування ОСОБА_70 і ОСОБА_8 здійснено цим слідчим без постанови прокурора. Крім цього, проведення освідування ОСОБА_6 і ОСОБА_8 (осіб чоловічої статті), яке супроводжувалося їх оголенням, здійснено з участю осіб протилежної статі, а саме: двох понятих ОСОБА_66 та ОСОБА_67 (осіб жіночої статі) і спеціаліста судово-медичного експерта (лікаря) ОСОБА_68 (особи жіночої статі). При цьому відсутність в протоколах відібрання зразків крові від 24 квітня 2016 року даних про те, що після пред`явлення постанови прокурора ОСОБА_71 і ОСОБА_8 пропонувалося добровільно пройти освідування і останні погодилися на це, дає суду підстави для висновку, що освідування ОСОБА_6 і ОСОБА_8 здійснювалося слідчим без пропонування добровільно пройти освідування та без їх згоди на це.

Згідно з ч.3 ст.104 КПК України протокол складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання).

Однак всупереч вказаним положенням ч.3 ст.104 КПК України протоколи відібрання зразків крові у ОСОБА_6 і ОСОБА_8 від 24 квітня 2016 року не містять даних про час проведення цих процесуальних дій та відомостей про дати народження і місце проживання двох понятих, участь яких під час здійснення освідування особи відповідно до ч.7 ст.223 КПК України є обов`язковою.

Таким чином, фактичні дані, отримані під час освідування ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , що зазначені в протоколах відібрання зразків крові від 24 квітня 2016 року, є недопустимими доказами, так як зібрані з порушенням вимог, передбачених ч.3 ст.104, ч.ч.1-3 ст.241, ч.3 ст.245 КПК України.

Постановою прокурора Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_52 від 28 квітня 2016 року /т.1 а.п.35/ визначено відібрати у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зразки слини з участю експертів бюро СМЕ м.Рівне, проведення освідування доручено слідчому СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_72 .

Відповідно до протоколу відбрання зразків слини від 29 квітня 2016 року /т.1 а.п.40/ слідчим СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_69 у присутності одного понятого ОСОБА_73 за участю спеціаліста судового-медичного експерта (лікаря) судового експерта ОСОБА_56 на підставі постанови прокурора було проведено відібрання зразків слини в ОСОБА_6 таким чином: в пробірку напущено 5 мл слини ОСОБА_6 , після чого зразки слини були поміщені у пробірку, яка підписана прізвищем « ОСОБА_74 ».

Постановою прокурора Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_52 від 28 квітня 2016 року /т.1 а.п.36/ визначено відібрати у ОСОБА_8 , зразки слини з участю експертів бюро СМЕ м.Рівне, проведення освідування доручено слідчому СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_72 .

Із протоколу відбрання зразків слини від 29 квітня 2016 року /т.1 а.п.39/ слідує, що слідчим СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_69 у присутності одного понятого ОСОБА_73 за участю спеціаліста судового-медичного експерта (лікаря) експерта імунолога судового ОСОБА_56 на підставі постанови прокурора було проведено відібрання зразків слини в ОСОБА_8 наступним чином: в пробірку напущено 5 мл слини ОСОБА_8 , після чого зразки слини були поміщені у пробірку, яка підписана прізвищем « ОСОБА_75 ».

Постановою прокурора Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_52 від 28 квітня 2016 року /т.1 а.п.37/ визначено відібрати у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зразки слини з участю експертів бюро СМЕ м.Рівне, проведення освідування доручено слідчому СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_72 .

Згідно з протоколом відібрання зразків слини від 29 квітня 2016 року /т.1 а.п.38/ слідчим СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_69 у присутності одного понятого ОСОБА_73 за участю спеціаліста судового-медичного експерта (лікаря) експерта імунолога судового ОСОБА_56 на підставі постанови прокурора було проведено відібрання зразків слини у ОСОБА_4 таким чином: в пробірку напущено 5 мл слини ОСОБА_4 , після чого зразки слини були поміщені у пробірку, яка підписана прізвищем « ОСОБА_76 ».

Зміст цих протоколів відібрання зразків слини у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і ОСОБА_4 від 29 квітня 2016 року свідчить, що вказані слідчі дії всупереч вимогам ч.7 ст.223 КПК України проведено з участю лише одного понятого. Зазначені протоколи відібрання зразків слини у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і ОСОБА_4 від 29 квітня 2016 року не містять зазначення дати народження та місця проживання понятого, часу проведення зазначених процесуальних дій та відомостей про те, що після пред`явлення постанови прокурора ОСОБА_71 , ОСОБА_8 і ОСОБА_4 пропонувалося добровільно надати біологічні зразки і те, що останні погодилися на це, що вказує на порушення вимог, передбачених ч.3 ст.104, ч.3 ст.241, ч.3 ст.245 КПК України. Отже, фактичні дані, які наявні в протоколах відібрання зразків слини у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і ОСОБА_4 від 29 квітня 2016 року, отримані з порушенням порядку, встановленого КПК України, та є недопустимими доказами.

Згідно з висновком експерта-імунолога судового відділення судово-медичної імунології комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_56 №360, наданим у результаті проведеної судово-медичної експертизи речових доказів: одягу ОСОБА_4 (трусів, гігієнічної прокладки) з 24 червня 2016 року до 30 червня 2016 року, /т.1 а.п.62/ на представлених для дослідження трусах та гігієнічній прокладці ОСОБА_4 наявності слідів сперми не встановлено.

У висновку експерта №29, складеному експертом-цитологом судовим відділення судово-медичної цитології комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_77 за наслідками проведеної судово-медичної експертизи мазків-відбитків зі статевого члена ОСОБА_6 з 16 травня 2016 року до 20 травня 2016 року, /т.1 а.п.63/ зазначено, що на статевому члені ОСОБА_6 піхвові клітини не знайдені.

З висновку експерта №31, складеного експертом-цитологом судовим відділення судово-медичної цитології комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_77 в результаті проведеної судово-медичної експертизи мазків-відбитків зі статевого члена ОСОБА_8 з 16 травня 2016 року до 20 травня 2016 року, /т.1 а.п.64/ слідує, що на статевому члені ОСОБА_8 піхвові клітини не знайдені.

Згідно з висновком експерта-цитолога судового відділення судово-медичної цитології комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_78 №30, наданим у результаті проведеної з 16 травня 2016 року до 20 травня 2016 року судово-медичної експертизи речових доказів: презерватива та серветок, /т.1 а.п.65/ на презервативі та 5-ти серветках піхвові клітини не знайдені.

Висновок експерта №290, наданий експертом-імунологом судовим відділення судово-медичної імунології комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_56 у результаті проведеної з 23 травня 2016 року до 27 травня 2016 року судово-медичної експертизи речових доказів: чохлів з сидінь автомобіля, покривала, ковриків з автомобіля, /т.1 а.п.68-70/ містить такі дані: дослідженням зразка слини потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що вона є видільником антигена Н; кров підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО; дослідженням зразків їх слини встановлено, що вони є видільниками антигенів А, Н; на чохлі сидіння автомобіля (об`єкти №2,3) встановлена наявність сперматозоїдів без домішка крові; при встановленні групових ознак виявлені антигени А, Н; таким чином походження сперми можливе від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, якими є ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ; у випадку змішання виділень декількох осіб їх походження можливе від осіб групп А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н та особи групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, які є видільниками властивих їм антигенів; на покривалі наявності сперми, крові не встановлено (досліджено 2 ділянки пошуку); на інших чохлах, резинових ковриках плям, схожих на сліди сперми не виявлено.

Згідно з висновком експерта №291, складеним експертом-імунологом судовим відділення судово-медичної імунології комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_56 внаслідок проведеної з 23 травня 2016 року до 27 травня 2016 року судово-медичної експертизи речових доказів: одягу ОСОБА_4 (куртки, штанів, кофти, бюстгалтера) /т.1 а.п.71/, на представлених для дослідження штанах наявності слідів сперми не встановлено; на куртці, бюстгалтері, кофті, схожих на сперму, не виявлено.

Згідно з висновком №645, складеним експертом-імунологом судового відділення судово-медичної імунології комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_56 внаслідок проведеної з 17 жовтня 2016 року до 19 жовтня 2016 року судово-медичної експертизи речових доказів: презерватива, серветок, /т.1 а.п.72/ на представлених для дослідження речових доказів: презервативі (об№1), серветках (об№2-6) наявності слідів сперми не встановлено.

У висновку експерта №1.2-778/16 від 19 липня 2016 року, складеному головним судовим експертом трасологічних видів досліджень та обліків відділу криміналістичних видів досліджень Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_79 в результаті проведеної судової трасологічної експертизи бюстгальтера ОСОБА_4 та вилученої під час огляду місця події частини від бюстгалтера (шлейки), /т.1 а.п.76-81/ вказано, що бюстгальтер, вилучений 24 квітня 2016 року під час огляду речей ОСОБА_4 , та частина від бюстгалтера (шлейка), (бретелька), виявлена та вилучена 24 квітня 2016 року під час огляду місця події на околиці с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, до моменту від`єднання ймовірно могли складати єдину конструкцію бюстгалтер, так і частиною інших бюстгалтерів, які мають однаковий тип, вид та конструктивні особливості. Оскільки частина від бюстгалтера (шлейка), (бретелька), може безперешкодно фіксуватись та безперешкодно від`єднуватись не утворюючи при цьому таких ознак, які б дозволили вирішити питання в категоричній формі про належність даної частини від бюстгалтера (шлейка), (бретелька) до основної частини бюстгалтера.

У висновку експерта №10/454 від 28 вересня 2016 року, наданому судовим експертом сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_80 внаслідок проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи наданих на експертизу: зразка слини ОСОБА_8 , зразка крові ОСОБА_8 , зразка слини ОСОБА_6 , зразка крові ОСОБА_6 , шести чохлів на сидіння автомобіля, покривала, копії висновку експерта КЗ ОБСМЕ Рівненської обласної ради №290 від 27 травня 2016 року /т.1 а.п.87-94/, зазначено: генетичні ознаки сперми у слідах на чохлі (об`єкти №№3, 4) встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1); генетичні ознаки сперми у слідах на чохлі (об`єкти №№3, 4) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка слини ОСОБА_6 (об`єкт №2) та не збігаються з генетичними ознаками зразка слини ОСОБА_8 (об`єкт №1); ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів сперми (об`єкти №№3, 4) та зразка слини ОСОБА_6 (об`єкт №2) складає 8,73х10-23; сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 115 секстильйонів осіб; походження вказаних слідів сперми (об`єкти №№3, 4) від ОСОБА_8 виключається.

У висновку експерта №42, наданому судово-медичною експертною комісією у складі: голови начальника обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_59 , головного позаштатного спеціаліста управління охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації зі спеціальності судово-медична експертиза; членів завідувача відділу обласного бюро лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_60 та доповідача по справі заступника начальника обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_61 , в результаті проведеної з 04 травня 2017 року до 22 червня 2017 року комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження по факту згвалтування ОСОБА_4 , /т.2 а.п.9-13/ вказано, що судово-медичні дані, отримані в ході проведення експертизи, в цілому не суперечать показам потерпілої ОСОБА_4 , викладеним в протоколі проведення слідчого експерименту за її участю від 21 жовтня 2016 року, в частині механізму заподіяння тілесних ушкоджень («…Тоді, коли ОСОБА_75 роздягав мене, то він нічого при цьому не говорячи, продовжував мене роздягати і не слухав мої прохання припинити. При цьому ОСОБА_75 грубо роздвигав мої ноги, коли я пручалась і крутилась, то весь час ОСОБА_75 чинив дії, щоб повернути мене у лежаче положення…він тримав мене сильно за руки і так же саме, коли я хотіла вирватись від нього, то він заламував мені руки і продовжував свої дії… Коли я чинила опір, то і ОСОБА_75 і ОСОБА_74 тримали мене за руки. Коли я опиралась, то вони застосовуючи фізичну силу, щоб продовжувати зі мною статеві зносини, а саме руками роздвигали мої ноги…А синці на обличчі виникли від того, як ОСОБА_75 вдарив мене після того, як я розбила скло в його автомобілі…»).

У протоколі проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2016 року, складеному слідчим СВ Зарічненського ВП Варашського ВП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_48 , зазначено, що слідчий експеримент проведено 21 жовтня 2016 року з 15 години 10 хвилини до 17 години 00 хвилин з участю потерпілої ОСОБА_4 , її представника адвоката ОСОБА_5 , статиста ОСОБА_57 та в присутності двох понятих: ОСОБА_58 , ОСОБА_32 в урочищі «Рубельське», що в с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області із залученням автомобіля, марки «ВАЗ 21014» та із застосуванням цифрового фотоапарату, марки «Canon», /т.1 а.п.176-193/.

Автомобіль, марки «ВАЗ 21014», який використовувався під час проведення вказаного слідчого експеримента, є транспортним засобом, який визнається іншим володінням особи відповідно до ч.2 ст.233 КПК України.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи. Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст.234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими.

Відповідно до ч.5 ст.240 КПК України слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

Згідно з п.1 ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

У порушення вказаних вимог, передбачених ч.5 ст.240 КПК України, протокол проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2016 року та інші матеріали даного кримінального провадження не містять жодних даних, які б свідчили, що слідчий експеримент, який проводився 21 жовтня 2016 року із участю потерпілої ОСОБА_4 шляхом відтворення дій, обстановки і обставин події в автомобілі, марки «ВАЗ 21014», здійснювався за добровільної згоди особи, яка володіє цим транспортним засобом, або на підставі ухвали слідчого судді. За таких обставин, фактичні дані, що викладені в протоколі проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2016 року, здобуті з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, тому є недопустимими доказами.

Відомості, зазначені потерпілою ОСОБА_4 про обставини вчинення злочину під час слідчої дії, які викладені у протоколі проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2016 року у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань,суд розцінює як показання потерпілої, надані під час досудового розслідування, що не можуть мати в суді доказового значення з огляду на ч.4 ст.95 КПК, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст.225 КПК. До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 14 вересня 2020 року в справі №740/3597/17.
За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 жовтня 2019 року в справі №455/2/17 речові докази не можуть вважатись допустимими доказами, оскільки є похідними від первинних доказів, які визнано недопустимими доказами. Ураховуючи, що предметом дослідження експертиз були речові докази, визнані судом недопустимими, висновки цих експертиз є недопустимими доказами.
Згідно з ч.5 ст.101 КПК України висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.
Враховуючи те, що висновок судово-медичної експертизи №360, проведеної з 24 червня 2016 року до 30 червня 2016 року /т.1 а.п.62/, висновок судово-медичної експертизи №29, проведеної з 16 травня 2016 року до 20 травня 2016 року /т.1 а.п.63/, висновок судово-медичної експертизи №31, проведеної з 16 травня 2016 року до 20 травня 2016 року /т.1 а.п.64/, висновок судово-медичної експертизи №30, проведеної з 16 травня 2016 року до 20 травня 2016 року, /т.1 а.п.65/, висновок судово-медичної експертизи №290, проведеної з 23 травня 2016 року до 27 травня 2016 року, в частині щодо дослідження слини ОСОБА_4 , крові та слини підозрюваних ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , чохлів з сидінь автомобіля, покривала, ковриків з автомобіля /т.1 а.п.68-70/, висновок судово-медичної експертизи №291, проведеної з 23 травня 2016 року до 27 травня 2016 року /т.1 а.п.71/, висновок №645, судово-медичної експертизи, проведеної з 17 жовтня 2016 року до 19 жовтня 2016 року /т.1 а.п.72/, висновок судової трасологічної експертизи №1.2-778/16 від 19 липня 2016 року /т.1 а.п.76-81/, висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №10/454 від 28 вересня 2016 року /т.1 а.п.87-94/, висновок комісійної судово-медичної експертизи №42, проведеної з 04 травня 2017 року до 22 червня 2017 року за матеріалами кримінального провадження по факту згвалтування ОСОБА_4 в частині результатів дослідження механізму заподіяння тілесних ушкоджень за даними, викладеними у протоколі слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 від 21 жовтня 2016 року /т.2 а.п.9-13/ зроблені на основі недопустимих доказів, суд, застосовуючи докрину плодів отруєного дерева, визнає фактичні дані, викладені у цих висновках експертиз, недопустимими доказами.

Із протоколу огляду і вилучення відеозапису від 27 грудня 2016 року /т.1 а.п.305-307/ слідує, що 27 грудня 2016 року в період часу з 11 години 20 хвилин до 12 години 45 хвилин слідчий СВ Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_48 провела огляд, в ході якого за допомогою робочого комп`ютера, марки «Samsung», який стоїть на столі в службовому кабінеті №16 Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області, що розташований за адресою: смт.Зарічне, вул.Центральна, 63 Рівненської області, через браузер ОСОБА_81 , зайшовши на сайт YouTube було в пошуку знайдено програму «Говорить Україна» на тему: «Згвалтована за власним бажанням», після чого було здійснено перегляд даної передачі і зафіксовано пояснення, надані під час вказаної передачі потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченими ОСОБА_8 і ОСОБА_6 про обставини даної події, відеозапис записано на оптичний носій інформації, а саме: диск, марки Arena DVD-R.

Постановою слідчого СВ Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_48 від 27 листопада 2016 року /т.1 а.п.308/ оптичний диск з відеозаписом телепередачі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на тему «Згвалтована за власним бажанням» визнано та прилучено до матеріалів даного кримінального провадження як речовий доказ.

Досліджена в судовому засіданні флеш-карта пам`яті з відеоматеріалом /т.2 а.п.83/ містить два відеофайли, на яких зафіксовані пояснення потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_8 під час з`ясування ними стосунків між собою.

Згідно з п.п.4, 5 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право: не говорити нічого з приводу підозри проти нього, обвинувачення або у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання; давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати.

Пунктом 6 ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право: давати пояснення, показання або відмовитися їх давати.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

Протокол огляду і вилучення відеозапису від 27 грудня 2016 року, в якому зафіксовані пояснення потерпілої ОСОБА_4 і обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , та флеш-карта пам`яті з відеоматеріалом, в якій зафіксовані пояснення потерпілої ОСОБА_4 і обвинуваченого ОСОБА_8 , не містять відомостей про те, що потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_6 повідомлялися про їх право відмовитися від давання пояснень, показань та не відповідати на запитання. Отже, з врахуванням вимог, передбачених п.4 ч.2 ст.87 КПК України, фактичні дані, які викладені в протоколі огляду і вилучення відеозапису від 27 грудня 2016 року та зафіксовані на флеш-карті пам`яті, отримані з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, тому є недопустимими доказами.

Оптичний диск з відеозаписом телепередачі Говорить Україна на тему «Згвалтована за власним бажанням», який приєднано до матеріалів даного кримінального провадження як речовий доказ є вторинним доказом, створеним на основі даних протоколу огляду і вилучення відеозапису від 27 грудня 2016 року, які визнані судом недопустимими доказами, тому фактичні дані, що містяться на вказаному оптичному диску з відеозаписом також є недопустимими доказами.

Відповідно до ч.2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини.

24 квітня 2016 року приблизно о 02 годині обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, автомобілем, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його володінні, разом з ОСОБА_4 приїхали в урочище «Рубельське» поблизу с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області. Ці обставини події встановлено з показань потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 та обвинуваченого ОСОБА_6 , протоколом проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2016 року в частині зазначення потерпілою ОСОБА_4 місця події.

Приблизно о 03 годині 30 хвилин у вищевказане урочище приїхав обвинувачений ОСОБА_6 автомобілем, марки «Джилі СК», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у його володінні. Ця обставина доводиться показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 та обвинуваченого ОСОБА_6 , протоколом проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2016 року в частині зазначення потерпілою ОСОБА_4 місця події.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в салоні автомобіля, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , з метою подолання опору ОСОБА_4 та вступу із нею у статеві зносини застосував фізичне насильство, що виразилось у триманні, стисненні, заламуванні рук, триманні та розведенні ніг ОСОБА_4 , внаслідок чого заподіяв останній легкі тілесні ушкодження, зняв одну колошву штанів з її лівої ноги та проти волі потерпілої вчинив з нею статевий акт природним способом. Факт статевого акту 24 квітня 2016 року у період часу з 02 години до 05 години між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_8 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 про повідомлення їм потерпілою ОСОБА_4 про зґвалтування обвинуваченим ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_26 і ОСОБА_17 про повідомлення їм обвинуваченим ОСОБА_8 про те, що потерпіла ОСОБА_4 сказала, що він її згвалтував, показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що коли він прибув на місце події, обвинувачений ОСОБА_8 перебував у автомобілі, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , разом із потерпілою ОСОБА_4 і в останньої була оголена ліва нога, а також про те, що обвинувачений ОСОБА_8 , беручи участь у передачі «Говорить Україна» на тему «Згвалтована за власним бажанням», повідомляв, що між ним і потерпілою ОСОБА_4 відбувся статевий акт. У зв`язку з відсутністю під час судового засідання обвинуваченого ОСОБА_8 внаслідок його смерті суд визнає неможливим допит обвинуваченого ОСОБА_8 та визнає допустимими доказами показання свідка ОСОБА_26 та обвинуваченого ОСОБА_6 в частині фактичних даних, які їм стали відомі зі слів обвинуваченого ОСОБА_8 як показання з чужих слів, що підтверджуються іншими доказами. Факт вчинення цього статевого акту обвинуваченим ОСОБА_8 проти волі потерпілої ОСОБА_4 із застосуванням фізичного насильства, внаслідок якого були спричинені потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження встановлено на основі показань потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , висновків судово-медичних експертиз №124 від 24 квітня 2016 року, №265-Д/124 від 31 жовтня 2016 року, №314-Д/124 від 22 грудня 2016 року, №42 від 04 травня 2017 року 22 червня 2017 року.

Судом також встановлено, що 24 квітня 2016 року приблизно о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_6 автомобілем, марки «Джилі СК», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у його володінні, приїхав в урочище «Рубельське» поблизу с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, де перебували обвинувачений ОСОБА_8 із потерпілою ОСОБА_4 . Вказані обставини доводяться показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 та обвинуваченого ОСОБА_6 , протоколом проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2016 року в частині зазначення потерпілою ОСОБА_4 місця події.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_6 , маючи намір вступити у статеві відносини із потерпілою ОСОБА_4 проти її волі та долаючи її опір, застосував фізичне насильство, що виразилось у триманні, стисненні, заламуванні рук, триманні та розведенні ніг ОСОБА_4 , внаслідок чого заподіяв останній легкі тілесні ушкодження. Ці обставини підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 про те, що потерпіла ОСОБА_4 вранці 24 квітня 2016 року після даної події була заплакана, побита та перебувала у стресовому стані, висновками судово-медичних експертиз №124 від 24 квітня 2016 року, №265-Д/124 від 31 жовтня 2016 року, №314-Д/124 від 22 грудня 2016 року, №42 від 04 травня 2017 року 22 червня 2017 року, а також показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він мав намір вступити у статеві відносини із потерпілою ОСОБА_4 , приліг на переднє пасажирське сидіння автомобіля, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , де перебувала потерпіла ОСОБА_4 із оголеною лівою ногою, мав із нею тілесний контакт та торкався рукою її ноги.

Єдиним прямим доказом факту статевих відносин між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_6 є показання потерпілої ОСОБА_4 . Проте ця обставина заперечується обвинуваченим ОСОБА_6 . Згідно з його показаннями статевого акту між ним і потерпілою ОСОБА_4 не було, після тілесного контакту з потерпілою ОСОБА_4 в автомобілі, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , він з власної волі відмовився від його вчинення.

З врахуванням того, що відповідно до ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд не може зробити висновок про вчинення поза розумним сумнівом обвинуваченим ОСОБА_6 статевого акту з потерпілою ОСОБА_4 лише на підставі показань потерпілої, яка є особою, що заінтересована у результатах кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи те, що стороною обвинувачення не доведено факту вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 статевого акту з потерпілою ОСОБА_4 , а з показань обвинуваченого ОСОБА_6 випливає, що він остаточно та добровільно припинив свій намір, спрямований на вчинення статевого акту із потерпілою ОСОБА_4 , відмовившись від цього з власної волі, хоча мав реальну можливість вчинити вказані дії, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 добровільно відмовився від доведення зґвалтування потерпілої ОСОБА_4 до кінця на стадії замаху на цей злочин.

Такими умисними діями обвинуваченими ОСОБА_8 і ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 завдано тілесні ушкодження у вигляді: синців в середній третині правого передпліччя по передній поверхні (2,5х2 см); в середній третині по зовнішній поверхні (1,5х2 см); в середній третині правого плеча по задній поверхні (2х2,5 см); в середній третині лівого плеча по задній поверхні (3х2,6 см); в нижній третині лівого передпліччя по передній поверхні (2,7х2,3 см); у верхній третині лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні (6,5х4 см); у верхній третині правого стегна по передньо-внутрішній поверхні (4х2 см) із садном (1х0,2 см), які як кожне окремо, так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 і висновками судово-медичних експертиз №124 від 24 квітня 2016 року, №265-Д/124 від 31 жовтня 2016 року, №314-Д/124 від 22 грудня 2016 року, №42 від 04 травня 2017 року 22 червня 2017 року.

Зі змісту показань потерпілої ОСОБА_4 випливає, що вказані тілесні ушкодження обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_6 спричиняли їй окремо, спочатку обвинувачений ОСОБА_8 під час її зґвалтування у відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , а потім обвинувачений ОСОБА_6 без участі в цьому обвинуваченого ОСОБА_8 . Таким чином, вказані протиправні дії обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_6 вчиняли в різний період часу.

Стороною обвинувачення не надано доказів того, що вказані дії обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_6 були узгодженими між ними та, що обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_6 діяли спільно.

Таким чином, у суду відсутні підстави для тверджень, що в даному випадку обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_6 діяли в групі.

Обставина перебування обвинуваченого ОСОБА_6 24 квітня 2016 року у стані алкогольного сп`яніння не підтверджена доказами.

Отже, з врахуванням наведеного, суд визнав доведеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 зґвалтування потерпілої ОСОБА_4 , тобто статевих зносин із нею із застосуванням фізичного насильства, та його вину у скоєнні цього злочину. Такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 в порядку ч.3 ст.337 КПК України слід кваліфікувати за ч.1 ст.152 КК України. При цьому суд взяв до уваги, що дане кримінальне провадження було розпочате на підставі заяви потерпілої ОСОБА_4 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.3/, в якій окрім іншого, потерпіла ОСОБА_4 вказала про вчинення з нею ОСОБА_8 статевого акту проти її волі і заподіяння їй ОСОБА_8 тілесних ушкоджень 24 квітня 2016 року в період часу з 02 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин та просила прийняти до нього міри.

Наявність кваліфікуючої ознаки вчинення зґвалтування групою осіб, в даному випадку стороною обвинувачення не доведена, тому в цій частині обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_8 , є необґрунтованим.

Суд визнав доведеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 та його вину у скоєнні цього кримінального правопорушення. Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України. При цьому суд врахував, що дане кримінальне провадження було розпочате на підставі заяви потерпілої ОСОБА_4 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.3/, в якій окрім іншого, потерпіла ОСОБА_4 вказала про заподіяння їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 24 квітня 2016 року в період часу з 02 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин та просила прийняти до нього міри.

Обставина статевих зносин між обвинуваченим ОСОБА_6 і потерпілою ОСОБА_4 , кваліфікуюча обставина вчинення зґвалтування групою осіб та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння як обставина, яка обтяжує покарання, в даному випадку стороною обвинувачення не доведені, тому в цій частині обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_6 , є необґрунтованим.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст.17 КК України особа, яка добровільно відмовилася від доведення злочину до кінця, підлягає кримінальній відповідальності лише в тому разі, якщо фактично вчинене нею діяння містить склад іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Частиною 3 ст.337 КПК України передбачено один із винятків із вказаного правила. Зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З наведених підстав, із метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод відповідно до завдань кримінального провадження суд визнав за належне вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 з ч.3 ст.152 КК України на ч.1 ст.125 КК України, що покращує його становище. При цьому судом встановлено, що фактично вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, потерпіла ОСОБА_4 подавала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення ОСОБА_6 із зазначенням про заподіяння їй тілесних ушкоджень, і пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення містить обставини про заподіяння ним потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області 08 грудня 2017 року, відповідний актовий запис №27 від 08 грудня 2017 року.

Зі змісту ухвали Зарічненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2018 року слідує, що мати померлого обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні заявила клопотання про необхідність продовження судового провадження для реабілітації ОСОБА_8 та просила призначити їй захисника. Цією ухвалою суду призначено захисника з метою реабілітації померлого обвинуваченого ОСОБА_8 .

Перевіривши наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, суд встановив факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України. За таких обставин, підстави для реабілітації обвинуваченого ОСОБА_8 і ухвалення щодо нього виправдувального вироку відсутні.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі №599/593/18, коли йдеться про реабілітуючі підстави для закриття кримінального провадження, слід виходити з того, що особа не вчинила протиправного діяння, передбаченого кримінальним законом, і, як результат, має право на реабілітацію. До реабілітуючих підстав належать ті, які свідчать про повну невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується, і тягнуть за собою зняття підозри, відновлення доброго імені, гідності та репутації. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у цій постанові, за відсутності підстав для реабілітації померлої особи суд повинен закрити кримінальне провадження, а не ухвалювати вирок.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та дані, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд прийняв до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, є проступком.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем свого проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога не перебуває.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутні.

Враховуючи фактичні обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер та мотиви вчинення, а також особу винного, суд визнав за належне призначити обвинуваченому ОСОБА_82 покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України. Вказане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
У даному кримінальному провадженні представником потерпілої (цивільної позивачки) ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 в порядку ст.128 КПК України до початку судового розгляду заявлено позов до обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Зокрема, покликаючись на ч.1 ст.61, ч.ч.1, 2 ст.127, ч.1 ст.128 КПК України, ч.1 ст.23, ч.1 ст.1166 ЦК України, адвокат ОСОБА_5 просить суд: стягнути з ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 4080 (чотири тисячі вісімдесят) грн., витрати на юридичну допомогу в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн. та моральну шкоду в розмірі 200000 (двісті тисяч) грн. Згідно з доводами представника потерпілої (цивільної позивачки) внаслідок вчинення проти ОСОБА_4 протиправних дій була втрачена сережка, про що зазначено в матеріалах кримінального провадження, яка потерпілій не повернута. Вартість сережок, одна з яких втрачена і відповідно використовуватись не може, становить 4080 (чотири тисячі вісімдесят) грн., які були придбані в м.Рівне в ювелірному магазині на вулиці Пересопницькій. Крім того, вказав, що за послуги адвоката, який надавав правову допомогу на досудовому слідстві та буде представляти інтереси потерпілої в суді, ОСОБА_4 сплатила 20000 (двадцять тисяч) грн. Вважає, що також протиправними діями ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 нанесена моральна шкода, яка полягає у приниженні честі, гідності, престижу та ділової репутації, оскільки вона працює завідуючою клубом в с.Дібрівськ Зарічненського району, вчинений проти неї злочин, а також висвітлення його на телебаченні, поширення зі сторони обвинуваченого та його родичів недостовірної інформації з приводу вчиненого злочину привели до порушення життєвих зв`язків, фактичної неможливості працювати на роботі, але вона змушена продовжувати працювати через відсутність іншої роботи та перебування на її утриманні малолітньої доньки. Також завдана ОСОБА_4 шкода полягає у важких моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми та інших негативних наслідках. На переконання адвоката ОСОБА_5 , враховуючи, що між злочинними діями ОСОБА_6 та завданою ОСОБА_4 моральною шкодою є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих їй моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру, є усі підстави для стягнення на її користь моральної шкоди у розмірі 200000 (двісті тисяч) грн.

У судовому засіданні потерпіла (цивільна позивачка) ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 повністю підтримали вказані позовні вимоги, заявлені до обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди та витрат на правову допомогу із викладених у позовній заяві підстав і обставин та просили суд їх задоволити.

Обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_6 та його захисник (представник) адвокат ОСОБА_7 повністю не визнали цивільного позову ОСОБА_4 , поданого її представником адвокатом ОСОБА_5 про відшкодування майнової і моральної шкоди та витрат на правову допомогу, просили відмовити в задоволенні вказаного позову за його безпідставністю. Згідно з доводами захисника (представника) обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_6 матеріали, додані до позову, не містять лікарських призначень і чеків про придбання потерпілою (цивільною позивачкою) ОСОБА_4 будь-яких ліків, а також доказів наявності у потерпілої (цивільної відповідачки) на момент події вказаних сережок та їх вартості. Зазначив, що цих обставин у ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено. Вважає, що обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_6 не вчинив жодних дій, які б загрожували життю, здоров`ю чи спричинили шкоду потерпілій (цивільній позивачці) ОСОБА_4 . Вказав про суперечність доводів потерпілої (цивільної позивачки) ОСОБА_4 щодо відсутності в неї коштів на лікування та водночас зазначення про сплату адвокату ОСОБА_5 коштів за правову допомогу в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Враховуючи викладене, суд застосовує вимоги ч.ч.3, 4 ст.12 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої (цивільної позивачки) ОСОБА_4 , судом враховано, що в даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_6 не ставилося в провину крадіжка, знищення чи пошкодження майна потерпілої ОСОБА_4 , в тому числі сережки. В ході судового розгляду не встановлено достовірних даних, які б вказували на те, що саме внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілою (цивільною позивачкою) ОСОБА_4 було втрачено сережку. Копію документу, додану до позовної заяви у підтвердження вартості сережки, суд визнає неналежним доказом, оскільки вона не містить відомостей про найменування товару (майна), його кількість, ціну, дату придбання та особу покупця. За таких обставин, підстави для задоволення цивільного позову потерпілої (цивільної позивачки) ОСОБА_4 в частині відшкодування майнової шкоди в сумі 4080 (чотири тисячі вісімдесят) грн. відсутні.
Згідно з п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.ч.3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Вирішуючи позовну вимогу потерпілої (цивільної позивачки) ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд врахував, що протиправними діями обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_6 під час замаху на зґвалтування потерпілій (цивільній позивачці) ОСОБА_4 завдано легкі тілесні ушкодження, що не спричинили розлад здоров`я або втрату її працездатності.
Судом встановлено, що такими протиправними діями обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_6 завдано потерпілій (цивільній позивачці) ОСОБА_4 моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з цим ушкодженням її здоров`я та протиправною поведінкою обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_6 .
Проте доказів у підтвердження того, що внаслідок отримання вказаних тілесних ушкоджень потерпіла (цивільна позивачка) ОСОБА_4 лікувалася, суду не надано.
Обставини, викладені в позовній заяві про приниження честі, гідності, престижу та ділової репутації, висвітлення вчинення злочину на телебаченні, поширення зі сторони обвинуваченого та його родичів недостовірної інформації з приводу вчиненого злочину, порушення життєвих зв`язків потерпілої (цивільної позивачки) ОСОБА_4 , порушення права власності та фактичної неможливості продовження попередньої роботи, не підтверджені доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження. Згідно з показаннями потерпілої (цивільної позивачки) ОСОБА_4 станом на теперішній час вона продовжує працювати на попередній роботі завідувачем клубу с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області.

Враховуючи наведені обставини, а також характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим (цивільним відповідачем) ОСОБА_6 стосовно потерпілої (цивільної відповідачки) ОСОБА_4 , глибину фізичних і душевних її страждань, ступінь вини обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд визнав за належне визначити у даному випадку розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 (десять тисяч) грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_6 у користь потерпілої (цивільної позивачки) ОСОБА_4 . В іншій частині позовні вимоги потерпілої (цивільної позивачки) ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Питання про долю речових доказів в даному кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, а саме: майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане знищити; інше майно повернути їх власникам (законним володільцям), їх правонаступникам; документи залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Згідно з ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Потерпілою (цивільним позивачем) ОСОБА_4 надано суду договір про надання правової допомоги від 29 квітня 2016 року, згідно з яким адвокат ОСОБА_5 зобов`язався надати ОСОБА_4 консультаційні та юридичні послуги щодо захисту її інтересів в органах державної влади та у загальних судах України, та квитанцію до прибуткового касового ордера від 29 квітня 2017 року, яка свідчить, що адвокатом ОСОБА_5 прийнято від ОСОБА_4 на підставі укладеної угоди на представництво інтересів потерпілої в кримінальному провадженні кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.
Отже, наведені обставини дають суду підстави для стягнення з обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_6 на користь потерпілої (цивільної позивачки) ОСОБА_4 понесених процесуальних витрат на правову допомогу у даному кримінальному провадженні у сумі 20000 (двадцять тисяч) грн., що документально підтверджено.
Оскільки фактичні дані, зазначені у висновку експерта №1.2-778/16 від 19 липня 2016 року і у висновку експерта №10/454 від 28 вересня 2016 року, в даному кримінальному провадженні визнані судом недопустимими доказами, то підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальних витрат на залучення експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової трасологічної експертизи в сумі 703 (сімсот три) грн. 68 коп. /т.1 а.п.75/ і процесуальних витрат на залучення експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в сумі 4233 (чотири тисячі двісті тридцять три) грн. 92 коп. /т.1 а.п.86/ немає.
З врахуванням встановлених обставин, на підставі ст.ст.17, 26, ч.1 ст.125, ч.1 ст.152 КК України, керуючись ст.ст.2, 86, 87, 89, 92, 94, 97, 100, 101, 124, 368-371, 373-376, 392-393, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_4 , поданий її представником адвокатом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди, задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 10000 (десять тисяч) гривень як відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 , заявлених її представником адвокатом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди, відмовити.
Речові докази: чорну шкіряну куртку з поясом, штани темно-синього кольору, бюстгалтер синього кольору, кофту чорного кольору, деталь від бюстгалтера синього кольору (шлейку), труси чорного кольору з узором білого кольору повернути їх законному володільцю потерпілій ОСОБА_4 ; прокладку, презерватив, чотири серветки знищити; чохли з передніх та заднього сидінь, чотири резинові поліки (килими) повернути правонаступнику їх законного володільця обвинуваченого ОСОБА_8 ; оптичний диск з відеозаписом телепередачі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на тему: «Згвалтована за власним бажанням» залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати: витрати на правову допомогу покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати витрати на правову допомогу в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_83

Суддя ОСОБА_84