Справа № 646/1413/21
№ провадження 1-в/646/145/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Диканівська виправна колонія (12)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сватове, Луганської області, громадянина України, не одружений, не працює, без освіти, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого вироком Сватівського районного суду Луганської області від 16.02.2017 року за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком в 1 (один) рік 6 (шість) місяців,

засудженого вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2018 року за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення, в якому останній просить зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.09.2017 року по 30.07.2018 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VІІ від 26.11.2015.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що це питання вже розглянуто судом та не зараховано засудженому строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.

Представник ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду, але зазначив, що засуджений не підпадає під дію Закону України №838-VІІ від 26.11.2015 року.

Вислухавши думку засудженого, прокурора, представника колонії, ознайомившись з матеріалами клопотання, особової справи засудженого, суд приходить до наступного.

Встановлено, що вироком Сватівського районного суду Луганської області від 16.02.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком в 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Вирок набрав законної сили 20.03.2017 року.

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох)років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 16.02.2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 12.07.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що загальний строк тримання під вартою засудженого ОСОБА_6 з 26.09.2017 року по 12.07.2018 року.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.10.2019 року зараховано ОСОБА_5 у строк відбуття покарання, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2018 року, строк попереднього ув`язнення з 18.01.2018 року по 12.07.2018 року включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VІІ від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25.10.2019 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк відбуття покарання відповідно до вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2018 року строк попереднього ув`язнення з 26.09.2017 року по 17.01.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (24.12.2015 року) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Закон України від 26.11.2015 року № 838-VIII поліпшує становище особи, а тому ч. 5 ст. 72 КК України в редакції цього Закону має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання, згідно ч. 1 ст. 5 КК України.

За положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно абз.4 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається строк : а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.

При цьому, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. За положеннями частини четвертої статті 532 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого ч. 5 ст. 72 КК України викладена в наступній редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Разом з тим, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Виходячи з викладеного, суд встановив, що при призначенні покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2018 року, правила передбачені ч.4 ст.70 КК України не застосовано, тоді як саме положення ч.4 ст.70 КК України визначають можливість застосування ст.72 КК України, зокрема, ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VІІ від 26.11.2015 року, якщо в сукупність злочинів ввійшов епізод злочину скоєного до 20 червня 2017 року. Проте, в сукупність злочинів за якими засудженому призначено покарання не входять злочини вчинені до 20 червня 2017 року, а остаточне покарання засудженому визначено за сукупністю вироків (за правилами статті 71 КК України), що у підсумку не передбачає можливості застосування ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VІІ від 26.11.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26.11.2015 р.), керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1