Справа № 496/2999/20
Провадження № 1-кп/496/141/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Орач, Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 12.08.2015 року Балтським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, 31.05.2019 року звільнений по відбуттю строку покарання, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що 04.06.2020 року, приблизно о 13.20 год, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, зокрема грошовими коштами, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де шляхом удушення та нанесення ударів кулаком правої руки в область обличчя та голови потерпілої ОСОБА_8 , наніс тілесні ушкодження у вигляді синця та забою м`яких тканин в області правої щоки, а також забою м`яких тканин в тім`яній області справа. Після вказаних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами в сумі 1300 грн та планшетом марки «Lenovo», чорного кольору вартістю 512,25 грн. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 з місця злочину зник, маючи змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. В ході скоєння розбійного нападу ОСОБА_8 було завдано майнову шкоду на загальну суму 1812,25 грн.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав частково. При цьому пояснив, що умислу на вчинення розбійного нападу він не мав. Так, 04.06.2020 року в обідній час, проходив по вулиці, і оскільки захотів пити, вирішив зайти у будинок потерпілої. Зайшов у будинок, побачив, що на ліжку спить потерпіла, біля ліжка на тумбі знаходився планшет на зарядному пристрої, і у нього виник умисел на крадіжку. Він взяв планшет, підняв скатертину, під якою знаходилися грошові кошти у розмірі 950 грн, які він перерахував і забрав. Побачивши, що його дії викриті потерпілою, яка прокинулася від шороху, він почав тікати, а потерпіла побігла за ним, намагаючись його зупинити. Тілесні ушкодження потерпілій він не наносив, вона впала, доганяючи його. У будинку він загубив своє взуття. Після чого він вибіг з будинку і пішов до магазину, де купив пляшку горілки, продукти харчування та цигарки. Вважає, що в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 КК України, оскільки він відкрито заволодів майном потерпілої, а умислу на розбійний напад не мав.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що 04.06.2020 року, вона прилягла відпочити, заснула, потім почула шорох, від якого прокинулась. Коли повернулася, побачила ОСОБА_7 , який з-під скатертини на тумбі біля ліжка забрав грошові кошти та планшет. Вона почала кричати, але він їй погрожував, сказав не кричати, вдаривши по обличчі кулаком та у груди. Далі він почав тікати, вона, намагаючись його зупинити, наздогнала в коридорі, наступивши на його взуття, внаслідок чого він його загубив. Тікаючи, обвинувачений відштовхнув її, та вона вдарилась головою об стінку, а він вибіг на вулицю. Після цього вона побігла на вулицю та покликала на допомогу. Обвинуваченого знала особисто як односельчанина. Через деякий час жителі села, затримавши ОСОБА_7 , привезли його до її будинку. Також пояснила, що обвинувачений заволодів грошовими коштами у розмірі 1300 грн, але повернув кошти у розмірі 650 грн одразу після затримання. Наполягала на позбавленні волі обвинуваченого, з призначенням мінімального покарання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що після повідомлення про напад на потерпілу він разом з сином ОСОБА_10 поїхав до будинку останньої, яка описала прикмети обвинуваченого та показала напрямок його руху. Вони поїхали його шукати, та знайшовши, запросили його в автомобіль та разом поїхали до потерпілої додому. Потерпіла впізнала обвинуваченого як людину, яка здійснила на неї напад та заволоділа її майном. На обличчі потерпілої він бачив пошкодження у вигляді покрасніння. Також пояснив, що після того, як ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, він разом з сином ОСОБА_10 виявили на місці, де сидів обвинувачений, в автомобілі, планшет, належний потерпілій.

Аналогічні показання надав у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що у червні 2020 року до нього прийшла потерпіла його тітка, в крові, та з тілесними ушкодженнями на обличчі, просила викликати поліцію. Він разом з потерпілою пішов до її будинку, де вона розповіла обставини вчиненого. Вона скаржилася на головний біль у зв`язку з тілесними ушкодженнями. Поки вони знаходились вдома, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 привезли обвинуваченого, у якого знайшли гроші потерпілої та пакунок з продуктами. Обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, пояснень не надавав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що 04.06.2020 року прибігла ОСОБА_8 , яка була налякана, з тілесними ушкодженнями на обличчі, у вигляді синця. Потерпіла розповіла про обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що 04.06.2020 року почула крики на подвір`ї потерпілої, там знаходилися свідки і обвинувачений ОСОБА_7 . Потерпіла мала тілесні ушкодження на обличчі, пояснила, що обвинувачений заволодів її майном та наніс декілька ударів в область обличчя.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона є продавцем магазину. 04.06.2020 року в магазин зайшов ОСОБА_7 , який придбав пляшку горілки та цигарки. Розрахувався грошовими коштами номіналом 200 грн.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.06.2020 року з фототаблицею, місцем події є домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 40-48). Було оглянуто приміщення будинку, виявлені 14 фрагментів слідів папілярних візерунків пальців рук та 1 фрагмент слідів папілярних візерунків долоні руки.
Згідно протоколу слідчого експерименту від 14.07.2020 року та відеозапису до нього, за участю ОСОБА_7 , який пояснив, що 04.06.2020 року, приблизно о 13.00 год він проходив біля будинку АДРЕСА_2 та вирішив зайти до вказаного будинку, відчинивши хвіртку, пройшов на подвір`я, де підійшов до вхідних дверей, відкрив їх та пішов до спальної кімнати, де побачив потерпілу, яка спала. Він взяв планшет чорного кольору та почав забирати грошові кошти, які знаходилися під скатертиною на столі. В цей час прокинулася потерпіла та він втік, при цьому потерпіла кричала йому щось навздогін. Вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, вказуючи, що не наносив жодних тілесних ушкоджень потерпілій (т.1 а.с. 49-53).
З протоколу слідчого експерименту від 14.07.2020 року та відеозапису до нього за участю потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що 04.06.2020 року, приблизно о 13.00 год вона відпочивала в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 та прокинулась від шороху, обернулась і побачила, що раніше невідомий їй чоловік стоїть перед нею та збирає гроші з-під скатертини на столі. Вона закричала, на що обвинувачений почав погрожувати фізичною розправою та лаятись. В цей же час він наніс їй кілька ударів в область правої щоки та грудної клітини, після чого почав тікати, але вона його зупинила в коридорі, він її відштовхнув та втік, після чого вона побігла до племінника за допомогою. Далі її знайомі затримали обвинуваченого та привезли до її двору, де вона його впізнала. Обвинувачений повернув частину грошових коштів потерпілій (т.1 а.с. 54-58).
Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_7 від 04.06.2020 року, та відеозапису до нього, останнього було затримано безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та вилучено грошові кошти в сумі 650 грн, планшет марки «Lenovo», полімерний пакет, в якому знаходилася пляшка горілки, 2 пачки цигарок, запальничка, сік (т.1 а.с. 59-63).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №180 від 26.06.2020 року у ОСОБА_8 виявлені ушкодження у вигляді: синця та забою м`яких тканин в області правої щоки. Також мається забій м`яких тканин в тім`яній області справа. Вказані ушкодження утворились від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. Не виключно, що дані ушкодження могли утворитися від ударів кулаками рук. Зазначені ушкодження мають значні скороминущі наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995р.)» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 96-98).
З висновку експерта № 465ТГ від 15.06.2020 року з ілюстративною таблицею вбачається, що ринкова вартість планшета торгової марки «Lenovo» модель «Tab A7-30DC 1/8 GB» за цінами вторинного ринку України станом на 04.06.2020 року могла становити 512,25 грн (т.1 а.с. 101-105).
Відповідно до висновку № 55 від 04.06.2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.06.2020 року проведеного з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 , 23.06.1991 року за допомогою алкотесту Drager №01623 результат якого - 1,3 проміле (т.1 а.с. 120).
Дослідивши надані докази, судом встановлено, що ОСОБА_7 , 04.06.2020 року, приблизно о 13.20 год, маючи умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_8 , де відкрито заволодів її грошовими коштами в сумі 1300 грн та планшетом марки «Lenovo», чорного кольору вартістю 512,25 грн. Після цього ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 у вигляді синця та забою м`яких тканин в області правої щоки. Таким чином, потерпілій ОСОБА_8 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 1812,25 грн.

Таким чином, суд дії ОСОБА_7 кваліфікує за ч.3 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

До таких висновків суд дійшов, з огляду на наступне.

За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого або з погрозою застосування такого насильства. Отже, у разі вчинення розбою, посягання відбувається на два об`єкти - власність та життя і здоров`я потерпілої особи. При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства, основним об`єктом посягання виступає власність і, незважаючи на те, що у момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, однак він є незначним, тому й не може бути мови про існування ще одного об`єкту - життя і здоров`я особи.

Однією з характеризуючих ознак розбою є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність спрямованості таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу є відмінною ознакою грабежу.

У відповідності до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у злочинах проти власності», під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.

Дії, розпочаті як таємне викрадення чужого майна, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном або його утримання, належить кваліфікувати як грабіж.

При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства до потерпілого, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що в момент вчинення грабежу відбувається фізичний вплив на потерпілого, однак такий вплив є незначним.

Тобто, під час грабежу потерпіла особа цілком усвідомлює, що по відношенню до неї вчиняються певні фізичні дії (штовхання, ривки, шарпання за одяг, удари, утримування), проте такі дії не несуть реальної загрози для її здоров`я, а зазвичай супроводжуються нетривалим фізичним болем чи фізичним дискомфортом.

Тоді як характеризуючою ознакою розбою є саме реальне насильство, або погроза його застосування, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. При цьому погроза застосування такого насильства обов`язково має викликати у потерпілої особи небезпідставні побоювання, що її життю чи здоров`ю загрожує реальна небезпека (демонстрація зброї, кількісна перевага нападників, тощо). Саме агресивність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу.

Так, при відмежуванні грабежу від розбою слід виходити з того, що однією з характеризуючих ознак розбою є саме насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу або погроза його застосування, метою яких є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу.

Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість таких дій на подолання опору щодо особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою розбою від грабежу.

При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії винної особи.

Судом достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , після того як зайшов у будинок і побачив, що потерпіла лежить на ліжку, розпочав свої дії не з нападу на неї, з метою заволодіння її майном, а з відкритого заволодіння її майном, застосувавши при цьому насильство. Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 186 КК України відкрите заволодіння чужим майном(грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При цьому кваліфікуючу ознаку «повторність» суд застосовує з урахуванням вимог ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий за ч.3 ст. 185 КК України, судимість не знята та не погашена.
Щодо показів обвинуваченого в тій частині, що він не наносив тілесні ушкодження потерпілій, суд ставиться до них критично. При цьому суд виходить з того, що одразу після вказаної події потерпілу бачили свідки, які в судовому засіданні підтвердили, що на обличчі потерпілої були наявні тілесні ушкодження.
Суд не приймає до уваги надані прокурором докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, а саме: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та висновок судової трасологічної експертизи №832-Д від 24.06.2020 року, оскільки вони самі по собі та в сукупності з іншими наданими доказами не підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Суд, повно та неупереджено з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, дійшов висновку, що вищенаведеними по справі доказами, які визнані допустимими, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого він раніше судимий за вчинення умисного корисного кримінального правопорушення, за місцем проживання характеризується посередньо, наявність обставин, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та відсутність пом`якшуючих обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нового кримінального правопорушення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання в межах санкції статті.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України зі ОСОБА_7 підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз у загальному розмірі 2615,20 грн, а саме: за проведення судової товарознавчої експертизи 980,70 грн, за проведення судової трасологічної експертизи 1634,50 грн. Згідно ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів, а саме: планшету марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору, який підлягає поверненню потерпілій.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підлягають скасуванню заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані на стадії досудового розслідування.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання засудженим відраховувати з 04.06.2020 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 09.06.2020 року у справі № 496/2222/20 (провадження № 1-кс/496/956/20, № 1-кс/496/957/20).
Речові докази: планшет марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору повернути потерпілій ОСОБА_8 .
Стягнути зі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 2615,20 грн.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Біляївський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з дня вручення вироку суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3