ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/804/21 Номер провадження 11-сс/814/662/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 липня 2021 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підозрюваному
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Надежда Диканського р-ну Полтавської обл., зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з професійно-технчіною освітою, неодруженому, непрацюючому, судимому:
-19 березня 2021 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.190 КК України на 200 годин громадських робіт.
Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 190320 гривень, з покладенням на підозрюваного у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатися без дозволу слідчого та прокурора з місця свого проживання
- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;
- прибувати до слідчого та прокурора за першою вимогою.
Приймаючи таке судове рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна; особу підозрюваного; та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

При визначенні застави ОСОБА_8 у сумі 190320 гривень, слідчий суддя врахував положення ч.ч. 4, 5 ст.182 КПК України, вказавши, що саме такий розмір застави може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження, просить скасувати ухвалу слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 липня 2021 року та застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт мотивує, що слідчим суддею не враховано те, що у даному провадженні відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та інші обставини, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , так як: свідки сторони обвинувачення є залегендованими особами, їх дійсні анкетні дані та адреси проживання невідомі підозрюваному; ОСОБА_8 добровільно видав поліції наркотичні засоби, має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки, є членом багатодітної родини, яка надає добровільну згоду на постійне проживання ОСОБА_8 у випадку застосування останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Водночас захисник посилається на необґрунтованість підозри, яка ґрунтується на припущеннях та домислах, спотворених, необ`єктивних даних сторони обвинувачення.

На думку апелянта, стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, та застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, захисник вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є надмірно обтяжливим для підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2021 року за №0000107, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, 01 липня 2021 року, точного часу не встановлено, умисно, з метою збуту, у невстановленої слідством особи та невстановленому місці, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який перевіз до сел. Котельва та зберігав при собі.

У подальшому, цього ж дня приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу свого господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 умисно, незаконно, за грошові кошти у сумі 750 гривень збув громадянину під вигаданими даними ОСОБА_10 рослинну речовину, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, масою у перерахунку на суху речовину - 0,9, 1,896 та 1,706 г, яку ОСОБА_11 01 липня 2021 року добровільно видав працівникам поліції.

Крім того, ОСОБА_8 12 липня 2021 року, точного часу не встановлено, повторно, умисно, з метою збуту, у невстановленої слідством особи та невстановленому місці, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який перевіз до сел. Котельва та зберігав при собі.

Після цього, 12 липня 2021 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу території центрального ринку за адресою: вул. Ринкова сел. Котельва умисно, повторно, незаконно, за грошові кошти у сумі 800 гривень збув громадянину під вигаданими даними ОСОБА_10 рослинну речовину, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, яку ОСОБА_10 12 липня 2021 року добровільно видав працівникам поліції.

13 липня 2021 року слідчим СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_12 , за погодженням начальника Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненого повторно (а.с. 46-50).
14 липня 2021 року слідчий СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_12 , за погодженням начальника Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із одночасним визначенням застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 190320 гривень, та покладенням на підозрюваного у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; та неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до ч.3 ст.183 КПК України з одночасним визначенням застави у сумі 190320 гривень та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, у разі її внесення.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
З матеріалів провадження вбачається, що необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 учасниками провадження не оспорюється.
У свою чергу, розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, та обґрунтував ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схиляння останніх до надання неправдивих показань; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_8 не працює, підозрюється у вчиненні протягом незначного проміжку часу двох епізодів злочинної діяльності за ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий суддя також врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна; особу підозрюваного; та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними протоколів:

допиту свідка (закупної особи) ОСОБА_10 від 13 липня 2021 року, який повідомив як йому 01 липня 2021 у с. Більськ та 12 липня 2021 року у сел. Котельва, підозрюваний за 750 та 800 гривень відповідно, збув наркотичний засіб канабіс (а.с. 36-37);

допиту свідків (залучених як понятих при проведенні негласної слідчої (розшукової) дії) ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 13 липня 2021 року, які підтвердили, що поліцейськими було видано ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 750 гривень 01 липня 2021 року у с. Більськ, 800 гривень - 12 липня 2021 року у сел. Котельва, та засвідчили як закупний повертався без указаних коштів, та у подальшому із речовиною зеленого кольору рослинного походження, повідомляючи що цю речовину йому збував 01 та 12 липня 2021 року ОСОБА_8 (а.с. 32-35);

огляду та добровільної видачі від 01 та 12 липня 2021 року, якими підтверджено, що ОСОБА_10 у зазначені дати видавав поліцейським речовину рослинного походження зеленого кольору (а.с. 18, 24);

протоколу обшуку від 12 липня 2021 року, з якого вбачається, що 12 липня 2021 року було проведено обшук житла підозрюваного та у ході цієї слідчої дії вилучено речовину зеленого кольору рослинного походження у подрібненому стані (а.с. 41-42);

висновку експерта від 06 липня 2021 року, яким встановлено, що надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою у перерахунку на суху речовину 0,9, 1,896 та 1,706 г (а.с. 22) та іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.
Отже, доводи захисника про необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КПК України, є безпідставними.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором та слідчим в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 злочину та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
Щодо доводів апелянта про те, що свідки сторони обвинувачення є залегендованими особами, їх дійсні анкетні дані та адреси проживання невідомі підозрюваному, то апеляційний суд вважає ці доводи необґрунтованими з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи, залегендованою особою є закупний під вигаданими анкетними даними ОСОБА_10 . У той же час, наведене ніяким чином не спростовує наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконного впливу ОСОБА_8 на широке коло інших свідків з метою зміни або викривлення останніми своїх показань, зокрема, на осіб, які були залучені як поняті у ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії 01 та 12 липня 2021 року, а також під час затримання підозрюваного, обшуку його житла, свідка ОСОБА_15 , які не є залегендованими особами та особисті дані яких відображено у матеріалах досудового розслідування.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі, як просить апелянт домашнього арешту.
Одночасно, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив заставу у сумі 190320 гривень як альтернативний запобіжний захід. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки визначений розмір застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , сукупності даних про його особу, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, здатний забезпечити виконання підозрюваним, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків. Крім того, слід зазначити, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Колегія суддів враховує те, що підозрюваний добровільно видав поліції наркотичні засоби під час обшуку його житла 12 липня 2021 року, має постійне місце проживання, є членом багатодітної родини, однак ці обставини не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у разі незастосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 липня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4