Справа № 438/798/21
Провадження № 1-кс/438/70/2021
УХВАЛА

22 червня 2021 року слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бориславі Львівської області скаргу заступника начальника юридичного управління Львівської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» ОСОБА_3 на постанову заступника начальника Бориславського ВП начальника СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 28 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000412, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

в с т а н о в и в:

19 травня 2021 засобами поштового зв`язку до суду була скерована скарга заступника начальника юридичного управління Львівської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» ОСОБА_3 , в якій заявник просить скасуватипостанову від 28 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000412, винесену заступником начальника Бориславського ВП начальником СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .

В обґрунтування доводів скарги заявник зазначив, що кримінальне провадження № 0000412 було внесене до ЄРДР за зверненням АБ «Укргазбанк» про вчинення ОСОБА_5 шахрайських дій, в результаті чого АБ «Укргазбанк» завдано матеріальної шкоди. Досудове розслідування проводилось на неналежно, наслідком чого стало оскарження Банком постанови слідчого від 24.11.2017 про закриття кримінального провадження, яка була скасована постановою прокурора 20.08.2018. 12 січня 2021 року Банк в черговий раз звернувся в Бориславський відділ поліції щодо стану розгляду кримінального провадження. Оскільки відповідь не була отримана, - Банк повторно звернувся із запитом, в тому числі і до керівника Дрогобицької окружної прокуратури, з відповіді якого від 12 квітня 2021 року стало відомо, що кримінальне провадження закрито постановою від 18.12.2018, яку Банк оскаржує у поданій скарзі. Постанову від 18.12.2018 Банк не отримував, тому направив запит про надання її копії, яку отримав 11.05.2021. Отже Банк вважає, що скаргу подано без пропуску строку оскарження. Заявник вважає, що слідчим при закритті провадження не було надано належної юридичної оцінки обставинам справи, зроблено висновки, що не відповідають дійсним обставинам, безпідставно проведено перекваліфікацію дій з ч. 1 ст. 190 КК України на ч.1 ст.366. З урахуванням наведеного просить оскаржувану постанову скасувати.
Заявник - заступник начальника юридичного управління Львівської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримує.
Представник відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не прибув. Дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 ОСОБА_4 на адресу суду подав лист про розгляд скарги без його участі, щодо розгляду скарги покладається на думку суду. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого, дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст.107 КПК України фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування не здійснювалася.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000412, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова заступника начальника Бориславського ВП начальника СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 28 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000412 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.298 КПК України досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 25 КПК.
Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно з ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, а також отримані за згодою показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (ст.298-1 КПК України).
Відповідно до ст.91 КПК України: у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.93 КПК України).
Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.
За приписами частини 2 статті 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття такого рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності. Формальне закриття кримінального провадження органом досудового розслідування без зазначення мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебувало кримінальне провадження, відомості про яке внесено за №0000412 від 28.06.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Відомості до ЄРДР було внесено за зверненням АБ «Укргазбанк» про вчинення ОСОБА_5 шахрайських дій, в результаті чого АБ «Укргазбанк» завдано матеріальної шкоди. У ході досудового розслідування правову кваліфікацію змінено на ч.1 ст.366 КК України.
28 грудня 2018 року заступник начальника Бориславського ВП начальник СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, - яку оскаржує заявник.
Згідно з нормами КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Між тим, як слідує з наданих матеріалів кримінального провадження, зазначена постанова таким вимогам не відповідає.
Так, обставини кримінального провадження встановлюються на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, процесуальними джерелами яких є показання, речові докази, документи, висновки експертів, пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, а також отримані за згодою показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису що вбачається зі змісту ст. 84, ст.298-1 КПК України.
Однак, з оскаржуваної постанови та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що всупереч наведеним положенням процесуального закону, були поверхово, однобічно дослідженні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, слідчий не встановив у необхідній та достатній мірі обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, не провів всіх слідчих дій щодо тих обставин кримінального провадження, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, не були з`ясовані з достатньою повнотою та не наданий аналіз фактам та обставинам, які викладені заявником у його заяві про вчинення кримінального правопорушення. При цьому, в порушення вимог ч. 5 ст.110 КПК України, не навів у постанові необхідних та достатніх мотивів прийняття такого рішення та його обґрунтування.
Слідчий суддя встановив, що слідчий, який виніс оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, не дотримався вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо зобов`язання всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження; не здійснив всіх можливих слідчих дій для повного з`ясування обставин кримінального провадження.

Зокрема, 24 листопада 2017 року заступник начальника Бориславського ВП начальник СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 виніс аналогічну постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Вказана постанова була скасована постановою виконуючого обов`язки керівника Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 20.08.2018. У своїй постанові прокурор, зокрема, зазначив, що досудове розслідування було проведено поверхнево, не в повному обсязі зібрано докази, не досліджено всіх обставин вчинення злочину, слідчим передчасно та необґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Проте після винесення вказаної постанови прокурора слідчим не було проведено жодної слідчої дії, не винесено жодного процесуального документу, не вчинено жодної дії на виконання вимог постанови виконуючого обов`язки керівника Дрогобицької місцевої прокуратури від 20.08.2018. Натомість 28 грудня 2018 року винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження. При цьому, зміст постанови слідчого від 28 грудня 2018 року є ідентичний змісту постанови від 24 листопада 2017 року. Тобто слідчий після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження не вчинив жодної дії для проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000412. Слідчий не здійснив всіх можливих слідчих дій для повного з`ясування обставин кримінального провадження. Зокрема, в оскаржуваній постанові слідчий лише виклав покази свідка ОСОБА_5 та покази свідка начальника відділення ПАТ АБ «Укргазбанк», при цьому не зазначив жодних висновків, яких він дійшов за результатами проведених раніше слідчих та процесуальних дій та які йому дали підстави для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Зі змісту постанови, що оскаржується, також вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ДКП «ЖЕК №2» м.Борислава склали та видали завідомо неправдиві офіційні документи, у результаті чого було порушено права неповнолітньої особи на житло. Однак, зазначаючи цей факт як такий, що є встановлений органом досудового розслідування, слідчий без жодних обґрунтувань закрив кримінальне провадження.
Таким чином, слідчий виніс оскаржувану постанову передчасно, не з`ясувавши всіх обставин, з яких проводиться досудове розслідування, та дійшов передчасного висновку про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя встановив, що слідчий, який виніс постанову про закриття кримінального провадження, не дотримався вимог КПК України, а тому за вище наведених обставин скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 376 КПК України,

у х в а л и в:

скаргу заступника начальника юридичного управління Львівської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» ОСОБА_3 від 18 травня 2021 року задовольнити.
Постанову заступника начальника Бориславського ВП начальника СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 28 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000412, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, скасувати та направити матеріали кримінального провадження для подальшого проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1