Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1062/21
Провадження № 1-кс/711/358/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Черкаси

Слідчий - суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , внесене у кримінальному провадженні №0000148 від 04.05.2020 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором першого відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , внесеним у кримінальному провадженні №0000148 від 04.05.2020 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , а також іншими, невстановленими на цей час особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбали психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, яку зберігали з метою подальшого збуту за місцем свого проживання, тобто у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 15.02.2021 року, у період часу з 07 год. 18 хв. по 9 год. 50 хв. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками правоохоронних органів виявлено та вилучено паперову коробку з згортками з кашоподібною речовиною білого-рожевого кольору, яка схожа на психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 та іншими, невстановленими на цей час особами, зберігали з метою подальшого збуту під напільним килимом біля дверей, які ведуть на балкон у спальній кімнаті квартири за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

16.02.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

В матеріалах кримінального провадження мається достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину. Зокрема, причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину підтверджується: протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_2 висновком судово-хімічної експертизи, протоколом негласної слідчої (розшукової) дії №2954/55/122/01-2020 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Згідно з п.п. 4 - 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкцією злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії тяжких, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, застосування вказаного запобіжного заходу також унеможливить незаконний вплив на свідків підозрюваним ОСОБА_4 , так як останні були залучені при проведенні слідчих дій за участю підозрюваного та на експертів, які проводять експертні дослідження у даному кримінальному провадженні, а також на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Ураховуючи, що ОСОБА_4 є не працюючим вказане може свідчити про те, що діяльність, пов`язана з незаконним обігом наркотичних засобів, є джерелом його доходу, а тому підозрюваний може продовжити таку злочинну діяльність вчиняючи нові корисливі злочини у цій сфері.

Крім цього, на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_4 , а тому перебуваючи на волі він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину.

Таким чином, органом досудового розслідування відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою схилити останніх до дачі завідомо неправдивих показань, а також експертів у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи, що він офіційно не працює та підозрюється у вчиненні тяжких умисних злочинів з корисливих мотивів, запобігти наведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків не здатен більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчий вважає за доцільне, з урахуванням виключених обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

А тому, просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, з можливістю внесення застави, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , клопотання підтримала та просила його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_9 просили відмовити в задоволенні клопотання, зіславшись на необґрунтованість підозри, а також на відсутність ризиків.

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_9 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини з метою збуту та незаконного збуту наркотичного засобу, вчинені повторно.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Аналіз змісту наданих органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів (протокол обшуку за адресою АДРЕСА_2 ; висновок експерта №СЕ-19/124-21/2019-НЗПРАП від 16.02.2021 року; протокол негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000148 від 04.05.2020 року), в їх сукупності та з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення подальшого покарання; незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Метою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованими є доводи прокурора щодо наявності такого ризику, як переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності його винуватості.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, обґрунтованими є доводи прокурора щодо наявності такого ризику, як ризик вчинення іншого кримінального правопорушення у цій сфері, оскільки останній вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, був засуджений вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. Вказане свідчить про системність вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень в сфері обігу психотропних речовин. До того ж, останній на даний час ніде не працює та не має засобів для існування.

Також слідчий суддя вважає і обґрунтованими доводи прокурора щодо наявності такого ризику, як можливість незаконно впливати на інших підозрюваних, зокрема на ОСОБА_8 , з якою він мешкає за однією адресою, та свідків в даному кримінальному провадженні. При цьому суд враховує, що доводи підозрюваного ОСОБА_4 про те що він не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкає в АДРЕСА_3 , є такими, що не знайшли свого підтвердження належними доказами. До того ж, згідно даних паспорта громадянина України підозрюваний ОСОБА_4 знятий з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 з 17.05.2013 року. Не вказує на зазначені обставини і характеристика на ОСОБА_4 , видана 16.02.2021 року КУ «Міський фізкультурно-оздоровчий центр «Ратібор», оскільки з неї лише вбачається, що ОСОБА_4 працював тренером викладачем в даній комунальній установі (без зазначення періоду роботи) та характеризувався як сумлінний викладач.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 тяжкого злочину та наявність вищезазначених ризиків надають підстави для обрання йому запобіжного заходу.

До того ж, враховуючи вагомість наявних доказів, які вказують на вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність постійного місця роботи та джерела доходу, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Крім того, особиста порука не може бути застосована до підозрюваної навіть з тих підстав, що до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт та особисте зобов`язання не можуть бути застосовані до підозрюваного з огляду на те, що застосування таких запобіжних заходів не забезпечить гарантування усунення ризику спілкування з іншими підозрюваними, зокрема із ОСОБА_8 , та особами, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, в тому числі зі свідками, що має особливо важливе значення в даному випадку на ранній стадії досудового розслідування, а також не забезпечить гарантування усунення такого ризику, як можливість вчинення іншого правопорушення в цій сфері.

За таких обставин, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), ступінь суспільної небезпечності, які несуть в собі злочинні діяння у сфері обігу психотропних речовин, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою.

Між тим, слід звернути увагу, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Враховуючи те, що є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та що в судовому засіданні органом досудового розслідування доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які є достатніми для переконання, що існують підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти тим ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування, тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 17.04.2021 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У рішенні від 12.03.2009 року в справі «Олександр Макаров проти Росії» №152117/07 Європейський суд вказав, що «… сума застави повинна оцінуватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів… іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути».

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахування обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, а також з урахуванням суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне встановити заставу у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90800 грн. (2270 грн. х 40 = 90800 грн.).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 40, 131, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 17.04.2021 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України у разі внесення ним, або іншою особою застави в сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90800 грн., відносно нього може бути змінена міра запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали вручити підозрюваному, адвокату підозрюваного, слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору для відому, начальнику установи, в якій буде утримуватися підозрюваний.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошений 19.02.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1