Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/9477/20
Провадження № 1-кп/644/292/21
ВИРОК
іменем України

15 квітня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі: прокурора ОСОБА_2 , захисників адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 , її представника - адвоката ОСОБА_7 , представника цивільного відповідача АТ СК «Мега-Гарант» ОСОБА_8 , секретаря судових засідань ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, учня Харківського державного автомобільного коледжу, неодруженого, несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :

17.08.2020 приблизно о 22 годині ОСОБА_10 керував автомобілем «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , який знаходився в працездатному стані, на якому рухався в Індустріальному районі міста Харкова по Кільцевій дорозі зі сторони проспекту Московського в напрямку вулиці Олександра Зубарєва зі швидкістю приблизно 120 км/год. Під час руху по вказаній дорозі, в районі будинку № 308 по проспекту Московському, водій ОСОБА_10 , діючи необережно, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, продовжуючи рух не надав дорогу пішоходу ОСОБА_11 , чим грубо порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби, зупинитися, щоб надати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», перевищивши обмежену швидкість дорожнім знаком «40 км/год.», здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який перетинав проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо по ходу руху автомобіля, яким керував ОСОБА_10 .
Внаслідок наїзду транспортного засобу і спричинених в результаті множинних розривів внутрішніх органів (легень, печінки, брижі кишечника з кровотечею у плевральну та черевну порожнини), переломів кісток тазу ОСОБА_11 помер на місці ДТП.
Крім того, ОСОБА_10 , після наїзду на пішохода ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що своїми діями поставив потерпілого у небезпечний для життя стан, нехтуючи моральними і правовими нормами, на місці ДТП не переконався, чи потребує потерпілий ОСОБА_11 медичної допомоги, не викликав працівників медичної допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив останнього в небезпеці у безпорадному стані, за відсутності у останнього можливості вжити заходів до самозбереження, та з місця ДТП зник.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав. В наданих суду показаннях підтвердив, що 17.08.2020 у вечірній час керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по окружній дорозі в м. Харкові на пішохідному переході збив пішохода і з місця ДТП, через сильний переляк, зник. При цьому, ОСОБА_10 наголошував на тому, що швидкість руху автомобілю перед наїздом на потерпілого становила 90-95 км/г.
Крім показань обвинуваченого, вина останнього у інкримінованих злочинах підтверджується також зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в суді такими доказами:

протоколом огляду місця ДТП від 17.08.2020 та схеми до нього з фототаблицею, на підставі яких встановлено, що місцем ДТП є ділянка Кільцевої дороги в районі будинку № 308 по проспекту Московському у м. Харкові на якій розташований нерегульований пішохідний перехід. Дана ділянка дороги освітлена електроосвітленням. Місце ДТП знаходиться у зоні дії дорожніх знаків 3.29 (обмеження швидкості руху до 40 км/г.), 1.33 (д іти), 5.35.1, 5.32.2 (пішохідний перехід). Виявлені такі сліди гальмування транспортного засобу: суцільні, довжиною 40,5 м., які починаються за 4,6 м. до пішохідного переходу, та переривчасті, довжиною 36,9 м., а також відокремлені від транспортного засобу частини: осколки скла та уламки пластику. Крім того, на місці ДТП виявлені зв`язка ключів, кепка чорного кольору, безпровідні навушники, кросівки та труп людини чоловічої статі на правому узбіччі дороги у напрямку вул. Зубарєва на відстані 21 метра від пішохідного переходу. Також протокол огляду містить запис, що транспортний засіб не встановлений, так як залишив місце ДТП. /т. 2 а.с. 77-92/;
протоколом огляду від 18.08.2020 транспортного засобу «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , з якого встановлено, що в ході огляду були встановлені пошкодження кріплення переднього бамперу, пошкодження пластикової накладки на передній правій фарі та пошкодження скла правої фари з габаритом, деформацію металу переднього правого крила, деформацію кришки капоту, пошкодження корпусу та скла правого зовнішнього дзеркала заднього виду, відсутність декоративного елементу на передньому правому крилі. Крім того, в районі деформації дефлектора виявлений уривок тканини темного кольору. Перевіркою рульового управління і гальмівної системи встановлено їх працездатність /т. 2 а.с. 95-103/;
висновком експерта № 14509/16718-16723 від 19.11.2020, який складений за результатами проведення судової трасологічної експертизи, яким встановлено, що на автомобілі «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , є механічні пошкодження, що локалізовані в правій передній та бічній частині кузову, які утворилися в результаті ударного впливу сили, направленої спереду-назад, зліва-направо. На момент дослідження на автомобілі були відсутні частини наступних деталей: декоративної решітки радіатора, накладки бамперу, бамперу, рефлектора фари, скляного розсіювана фари головного світла, полімерного розсіювана покажчика повороту, а також заглушка-накладка на правому крилі автомобіля. В ході дослідження встановлено, що фрагмент декоративної решітки радіатора, фрагмент накладки бампера, фрагмент рефлектора фари, чотири осколки розсіювана покажчика повороту, які були вилучені з місця ДТП, та декоративна решітка радіатора, накладка бампера автомобіля, рефлектор фари автомобіля, розсіювач покажчика повороту автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , раніше складали єдине ціле. Заглушка-накладка, вилучена з місця ДТП, встановлюється на крило автомобілів марки «Фольксваген Пассат» 1988-1993 р.в. (рік випуску автомобіля «Фольксваген Пассат» р.н. НОМЕР_1 - 1990) /т. 2 а.с. 129-139/;
висновком експерта № 7/1343СЕ-20 від 21.09.2020, який складений за результатами проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, яким встановлено, що на момент експертного огляду і до ДТП робоча гальмівна система автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , знаходились у працездатному стані, при якому відсутні будь-які несправності, які могли б впливати на їх вихідні параметри /т. 2 а.с. 165-166/;
висновком експерта № 7/1345СЕ-20 від 21.09.2020, який складений за результатами проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, яким встановлено, що на момент експертного огляду і до ДТП рульове керування автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , знаходилось у працездатному стані, при якому відсутні будь-які несправності, які могли б впливати на його вихідні параметри /т. 2 а.с. 171-172/;
висновком експерта № 7/1344СЕ-20 від 21.09.2020, який складений за результатами проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, яким встановлено, що на момент експертного огляду і до ДТП ходова частина автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , знаходилася у працездатному, але технічно несправному стані, через перевищення зносу протектора шин переднього та заднього правого коліс /т. 2 а.с. 175-176/;
висновком експерта № 7/1310/1311СЕ-20 від 22.09.2020, який складений за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, яким встановлено, що швидкість руху автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , на момент початку гальмування складала не менше 119-124 км/г. /т.2. а.с. 160-162/;
показаннями свідка ОСОБА_12 , який був допитаний у судовому засіданні і повідомив, що 17.08.2020 близько 21 години 30 хвилин він зі своєю дівчиною ОСОБА_13 повертався додому і підходили до кільцевої дороги у м. Харкові. Перед цим вони обігнали хлопця, який рухався також у напрямку дороги. Дорогу він з дівчиною перейшли по пішохідному переходу і коли відійшли від проїжджої частини на відстань близько 25-30 метрів, він почув звук гальмування автомобілю і хлопок, коли він обернувся у бік дороги, то побачив, що автомобіль темного кольору їде геть зі швидкістю близько 80-100 км/г., а на узбіччі дороги лежить тіло хлопця. Коли вони підійшли до потерпілого, він ще деякий час був живий, проте до приїзду швидкої медичної допомоги, яка приїхала приблизно за 10 хвилин, хлопець вже помер;
показаннями свідка ОСОБА_13 , яка була допитана у судовому засіданні, яка дала аналогічні показанням свідка ОСОБА_12 свідчення щодо обставин наїзду на пішохода, додала до цього, що хлопець якого вони обігнали наближаючись до дороги і якого в подальшому збив автомобіль, наближався до дороги помірним кроком і коли вони почали переходити дорогу, то відстань до нього становила близько 14 метрів назад;
показаннями свідка ОСОБА_14 , який був допитаний у судовому засіданні і повідомив, що 17.08.2020 близько 22 - 22-30 години додому прибіг його син ОСОБА_15 і повідомив, що він щойно збив в районі будинку АДРЕСА_2 хлопця, а так як сильно перелякався, то поїхав з місця ДТП і покинув автомобіль в районі ринку «Перший кілометр». Він, на прохання сина, викликав поліцейських, які приїхали до них додому, син добровільно показав, де він залишив транспортний засіб, після чого був затриманий. Підтвердив, що транспортний засіб «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , належить його родині і син ОСОБА_16 , після отримання водійського посвідчення, ним користувався;
показаннями свідка ОСОБА_17 , яка була допитана у судовому засіданні і дала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_14 ,
протоколом слідчого експерименту від 18.08.2020, на підставі якого встановлено, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на місці ДТП розповіли та показали про обставини наїзду транспортного засобу на потерпілого ОСОБА_11 /т. 2 а.с. 247-255/ та висновком судової автотехнічної експертизи № 7/1307СЕ-20 від 15.09.2020, яка була проведена, зокрема, з використанням показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та якою встановлено, що в дорожній обстановці, яка склалася на місці досліджуваної судом ДТП, водій автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.4, 18.1. та дорожнього знаку 3.29 Розділу 33 3 Правил дорожнього руху. В діях водія ОСОБА_10 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з настанням ДТП. Швидкість руху автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , на момент початку гальмування складала не менше 119-124 км/г. /т. 2 а.с. 258-261/.
Висновком за результатами медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.08.2020 встановлено, що станом на пів о першу ночі 18.08.2020 у ОСОБА_10 ознак сп`яніння не виявлено /т. 2 а.с. 115/.
Висновком судово-медичної експертизи № 10-12/1615-С/20 від 24.09.2020 встановлено, ОСОБА_11 в результаті ДТП були завдані такі тілесні ушкодження:
голови: вогнищевий крововилив в проекції потиличного горба на внутрішньої поверхні м`яких покровів голови, крововиливи під м`які мозкові оболонки у правій потиличній частці та на межі правої скроневої та правої лобної часток.

тулуба: садно переривчастого характеру по задній поверхні лівого плечового суглобу; конструкційний перелом першого правого ребра по середній паховій лінії, конструкційний перелом першого лівого ребра по середній паховій та передній паховій лініям; розриви легень, кровотеча у плевральні порожнини (300 мл з права та 150 мл зліва); розрив брижі у проекції тонкої кишки, з масивним крововиливом; розриви печінки, кровотеча у черевну порожнину (600 мл), масивний крововилив по задній поверхні підшлункової залози та навколо залозистій клітковині; розрив лівої нирки, перелом кісток тазу з права,
кінцівок: садно у проекції правого променево-зап`ясткового суглобу; садна на тильній поверхні правої кисті, у основи ІІ-ІV пальців, садна на тильній поверхні ІІ-ІV пальців правої кисті, у проекції плюснових суглобів; садна по задній бічній зовнішній поверхні правого стегна та по задній поверхні правої гомілки; забита рана по передній поверхні правої гомілки; садно по задній внутрішній поверхні лівої гомілки; забита рана у проекції внутрішньої кісточки лівого гомілковостопного суглобу, перелом внутрішньої кісточки великогомілкової кістки, перелом малогомілкової кістки; переломи кісток правої гомілки.
Всі вищевказані ушкодження у ОСОБА_11 утворилися незадовго до настання смерті у швидкій послідовності, на що вказують характер ушкоджень, ступінь загоєння саден і відсутність реактивних змін при судово-гістологічному дослідженні.
Закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів на м`яких покривах голови, крововиливів під м`якими мозковими оболонками утворилася від ударного впливу тупих твердих предметів (предмета) з діючою силою, найімовірніше, спрямованої в область потиличного бугра, на що вказує локалізація крововиливів і має ознаки ушкоджень середнього ступеня.
Травма тулуба у вигляді переломів ребер, розривів внутрішніх органів, кровотечі в плевральні і в черевну порожнини, переломи кісток тазу у ОСОБА_11 утворилася від ударного впливу тупих твердих предметів і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та має прямий причинний зв`язок у настанні смерті потерпілого.
Переломи кісток правої гомілки утворилися від ударної дії тупих твердих предметів з діючою силою спрямованої на зовнішню бічну поверхню, про що свідчить локалізація і характер ушкоджень. Дані ушкодження мають ознаки середньої тяжкості. Садна у ОСОБА_11 мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Локалізація і характер ушкоджень, встановлених на трупі ОСОБА_11 не виключає ймовірності того, що всі вони могли утворитися при дорожньо-транспортній пригоді, при чому потерпілий був пішоходом і знаходився у вертикальному положенні і був звернений правою бічною поверхнею тулуба до транспортного засобу, найімовірніше, який рухався. При цьому травма правої нижньої кінцівки утворилася, при ударі виступаючих частин передньої частини автомобіля, травма тулуба і голови, найімовірніше, при закиданні тіла на капот, садна на верхніх кінцівках, при відкиданні тіла на дорожнє покриття, про що свідчать локалізація і характер ушкоджень, встановлених при судово-медичної експертизі.
Причиною смерті ОСОБА_11 стало травма тулуба у вигляді множинних розривів внутрішніх органів (легень, печінки, брижі кишечнику с кровотечею у плевральні та черевну порожнини), переломи кісток тазу.
Метиловий, етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти в крові та сечі від трупа ОСОБА_11 не виявлено /т 2 а.с.105-110/;
Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 08-317/2020 від 19.10.2020 встановлено, що об`єм травми в цілому і характер тілесних ушкоджень, виявлених при експертизі трупу ОСОБА_11 , зокрема, множинні розриви внутрішніх органів (легень, печінки, брижі кишечнику с кровотечею у плевральні та черевну порожнини), перелом кісток тазу та кісток нижніх кінцівок, надає підстави стверджувати, що смерть ОСОБА_11 настала в перші хвилини, десятки хвилин, після травматизації. Вірогідність врятування життя ОСОБА_11 навіть при наданні йому своєчасної медичної допомоги підлягає сумніву. /т. 2 а.с. 200-204/.
Поряд з цим, аргументи сторони захисту про те, що потерпілий ОСОБА_11 при переході проїжджої частини міг проявити грубу необережність зводяться лише до припущення і не підтвердженні жодними фактичними даними.

Більш того, п. 1.4. ПДР України встановлено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, а зважаючи на встановлену в ході судового розгляду швидкість руху обвинуваченого під час керування ним транспортним засобом, на момент виходу ОСОБА_11 на пішохідний перехід, а також враховуючи швидкість руху останнього, встановлену в ході досудового розслідування, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_10 знаходився на значному віддаленні від переходу, до висновків про що можна дійти шляхом нескладних математичних розрахунків, що давало пішоходу ОСОБА_11 право на висновок про відсутність перешкод для переходу проїжджої частини.

Також безпідставними є посилання сторони захисту на те, що наявний на ділянці дороги, де сталася ДТП, дорожній знак, який зобов`язує водіїв транспортних засобів зменшувати швидкість до 40 км/г, встановлений з порушенням вимог ПДР, оскільки як вбачається зі схеми місця ДТП, встановлення цього знаку пояснюється наступними після нього дорожніми знаками, такими як 1.33 «Діти» та 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід».

Отже, водій транспортного засобу зобов`язаний виконувати вимоги ПДР України в цілому, та дорожніх знаків, які трапляються на його шляху, зокрема. Більш того, сам факт керування транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, покладає на водія більшу соціальну відповідальність, ніж на інших учасників дорожнього руху.

Також у суду відсутні підстави для сумніві у достовірності результатів експертних висновків щодо швидкості руху керованого ОСОБА_10 транспортного засобу на момент ДТП.

Так в дослідницькій частині висновку експерта № 7/1310/1311СЕ-20 від 22.09.2020, який складений за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи і яким встановлено, що швидкість руху автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , на момент початку гальмування складала не менше 119-124 км/г., описано, що поява розривів в слідах гальмування обумовлена тим, що сліди гальмування частково не відобразилися на дорожньому покритті.
Стороною захисту, окрім сумнівів у можливості залишення цих слідів в результаті гальмування автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , не наведено обґрунтованих пояснень щодо обставин, які можуть дати достатні підстави ставити під розумний сумнів утворення даних слідів не в результаті гальмування автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 . Відсутність вказаних слідів на фотографіях, які є додатком до протоколу огляду місця ДТП, не свідчить про їх відсутність на дорожньому покритті, тим більш, що їх наявність відображена на схемі ДТП, яка складалась за участі понятих, даних про необ`єктивність яких суду не надано.
Отже, аналізуючи наведені вище докази, які були надані прокурором на підтвердження обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що ці докази є належними, допустимими та достатніми для висновку про те, що вина ОСОБА_10 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях доведена поза розумним сумнівом, відтак суд визнає винуватим ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 , та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а саме: завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, у який ОСОБА_10 сам поставив ОСОБА_11 здійснивши на нього наїзд транспортним засобом.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: з`явлення із зізнанням, щире каяття, вчинення злочину вперше, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 50 та ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчинених злочинів, однин з яких (ч. 1 ст. 135 КК України) віднесений до категорії нетяжких, а інший (ч. 2 ст. 286 КК України) - до категорії тяжких злочинів, дані про особуОСОБА_10 , який характеризується позитивно, до затримання навчався у закладі освіти, раніше не судимий, не одружений, також суд враховує наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують, з урахуванням чого доходить висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів, буде покарання, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України у виді обмеження волі, та у виді позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, але не в максимальних межах, проте з застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
При призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд доходить висновку про можливість застосування принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Поряд з цим, у суду відсутні підстави для призначення обвинуваченому покарання на підставі ст. 69-1 КК України, через відсутність такої обов`язкової обставини, як повне відшкодування заподіяної шкоди, на чому наголошується у пункті 6-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

В ході судового розгляду було встановлено, що в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_10 була заподіяна смерть ОСОБА_11 . Очевидно, що потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , як батькам померлого, були спричинені глибокі душевні страждання та негативні психо-емоційні переживання через втрату дитини, життя якої було перерване передчасно.

При визначенні розміру грошового відшкодування спричиненої потерпілим моральної шкоди суд виходить з принципів розумності і справедливості, а також відшкодованого обвинуваченим останнім у добровільному порядку, та доходить висновку, що стягнення з ОСОБА_10 на користь потерпілих по 900 000 гривень на кожного буде відповідати наведеним вище принципам при визначенні розміру компенсації спричиненої моральної шкоди.

Крім того, підлягають задоволенню, у зв`язку з їх обґрунтованістю та визнанням обвинуваченим, як цивільним відповідачем, позовні вимоги ОСОБА_6 і щодо стягнення з ОСОБА_10 витрат у сумі 20 310 грн., які цивільний позивач понесла на оплату поминального обіду.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до АТ СК «Мега-Гарант» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно п.п 27.1. та п.п. 27.3. статті 27 Закону України про ОСЦПВВНТЗ зазначено, що страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Відтак, виходячи з того, що на момент настання смерті потерпілого, розмір мінімальної заробітної плати становив 4723 грн, зі страхової на користь потерпілих, в рахунок відшкодування моральної шкоди, підлягає стягненню 56 676 грн, по 28 338 грн на кожного.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до АТ СК «Мега-Гарант» про відшкодування витрат, які нею були понесенні на поховання в сумі 19 400 грн та спорудження надгробного пам`ятника в сумі 17 980 грн, підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку з їх обґрунтованістю та визнанням цивільним відповідачем.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286КК України і призначити йому покарання за вчинене:
за ч. 1 ст. 135 КК України у виді двох років обмеження волі;
за ч. 2 ст. 286 КК України у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, призначити обвинуваченому ОСОБА_10 остаточне покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_10 - 18.08.2020.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_10 у виді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь державного бюджету України судові витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 25 170 грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 900 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 20 310 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В решті позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_10 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 900 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_10 відмовити.
Стягнути з АТ СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_6 28 338 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 37 380 грн в рахунок відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника. В решті вимог ОСОБА_6 до АТ СК «Мега-Гарант» відмовити.
Стягнути з АТ СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_5 28 338 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. В решті вимог ОСОБА_5 до АТ СК «Мега-Гарант» відмовити.

Речові докази у виді фрагментів пластику та скла, змиви, липкі стрічки зі слідами папілярних візирунків, фрагмент тканини темного кольору, кросівок чорного кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили знищити. Оптичні диски, які були долучені до матеріалів справи, зберігати у справі.
Арешт автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 року, скасувати. Автомобіль «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_18 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Суддя ОСОБА_1