1Справа № 335/2745/21 1-кс/335/3202/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який є громадянином України, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює на підставі договору підряду, укладеного із ФОП ОСОБА_8 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, відомості по якому внесені до ЄРДР за № 0000939 від 17.06.2020.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно з 01 години 17 хвилин до 01 години 26 хвилин 13.06.2020 ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, разом зі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленими у ході досудового розслідування особами, з метою вчинення крадіжки, прибули до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлені у ході досудового розслідування особи, залишилися на вулиці поблизу магазину, з метою спостерігання за навколишньою ситуацією, наявністю сторонніх осіб та ймовірної появи працівників правоохоронних органів, а ОСОБА_11 та невстановлена у ході досудового розслідування особа, відповідно відведеної їм ролям, направилися у сторону магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, за допомогою заздалегідь підготовленого засобу зламу, невстановлена особа шляхом пошкодження віконної рами, проникла до приміщення магазину, в той час, як ОСОБА_11 знаходився біля пошкодженого вікна та здійснював спостереження за зовнішньою територією, з метою забезпечення здійснення умислу, спрямованого на вчинення таємного викрадення майна. При цьому, останній отримував від ОСОБА_9 інформацію та передавав її невстановленій особі, за допомогою мобільного зв`язку, з метою координації їх дій.

Зазначеним способом ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно зі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленими у ході досудового розслідування особами, таємно викрали грошові кошти, що належать ФОП « ОСОБА_12 » (код за ДРФО НОМЕР_1 ), у сумі 7320 гривень, чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після чого, 13.06.2020 приблизно о 01 годин 26 хвилин, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, покинули місце вчинення злочину та у подальшому за попередньою домовленістю розподілили між собою викрадені грошові кошти.

01.06.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий вказує, що підозра повідомлена ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованою, та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 16.06.2020; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_13 ; протоколом огляду відеофайлів з камер спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на яких зафіксовано обставини події від 13.06.2020; матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом обшуку від 22.03.2021, за адресою мешкання ОСОБА_4 , проведеним аналізом вхідних та вихідних дзвінків за мобільним телефоном, яким користувався ОСОБА_4 у період вчинення злочину, іншим матеріалами кримінального провадження.

У ході досудового розслідування, слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та усвідомлення ОСОБА_4 невідворотності покарання за його скоєння, відсутність неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні, підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 може знищити, або сховати речі, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме майно здобуте злочинним шляхом, а також інші предмети, що використовувались співучасниками у своїй злочинній діяльності, що зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування.

З метою уникнення покарання, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, співучасників злочинної діяльності, осіб які підлягають встановленню, у тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

Крім того, беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, офіційно не працевлаштований, у зв`язку із чим не має постійного заробітку, злочин підозрюваний вчинив не під впливом алкоголю, наркотиків або будь-яких життєвих обставин, тим самим орган досудового розслідування приходить до висновку, що злочинна діяльність є єдиним джерелом його доходу, і тому є обґрунтовані підстави сумніватися, що підозрюваний перебуваючи на волі, знов не опиниться у скрутному матеріальному становищі і знов не вчинить нового злочину проти власності або проти волі, честі та гідності особи.

Окрім того, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 неодноразово вчиняв злочини, що підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, та свідчить про зухвалість останнього, а також схильність до рецидиву та його антисоціальну поведінку, а таким чином підозрюваний продовжить свою злочинну діяльність, вчинить інше кримінальне правопорушення, тим самим спричинить шкоду охоронюваним правам та інтересам суспільства.

Посилаючись на вказані обставини слідчий вважає, що більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного, оскільки не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що встановлені органом досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та наполягав на його задоволенні, з підстав, які викладені у клопотанні.

Захисники підозрюваного проти задоволення клопотання заперечили, подавши письмові заперечення та просили у задоволенні клопотання про застосуваня запобіжного заходу у вигляді тримання відмовити. Зазначили про необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , оскільки зібрані у кримінальному провадженні докази лише підтверджують факт крадіжки, однак не підтверджують участь їх підзахисного у її вчиненні. Також, слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків про які зазначено у клопотанні, оскільки ОСОБА_4 судимий лише одного разу, при цьому належним чином відбуває покарання за попереднім вироком, що не може свідчити про систематичність вчинення злочинів. Наразі ОСОБА_4 працює та підробляє у таксі, має офіційній дохід, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення, одружений, має на утриманні дитину, також на його утриманні перебуває батько, який є інвалідом, та він є єдиним годувальником своє сім`ї, має місце проживання, за яким характеризується позитивно, з`являвся до слідчого та суду за першим викликом, що свідчить про те, що він належним чином виконує процесуальні обов`язки. Крім того, жодних повідомлень про те, що ОСОБА_4 здійснював тиск на свідків та потерпілих немає, а за його адресою проведено обшук, та у ході досудового розслідування вилучені всі необхідні речі та документи.

Підозрюваний підтримав своїх захисників, та зазначив, що до вчинення вказаного злочину він не причетний.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП України в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000939 від 17.06.2020, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України.

01.06.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, слідчий суддя, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, враховує, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання, які повинні вирішуватися судом під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Досліджені слідчим суддею матеріали, додані до клопотання, містять достатньо даних, щоб дійти висновку про причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, у зв`язку із чим посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри, непричетність ОСОБА_4 до вчиненого злочину, є безпідставними.
Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
Прокурор та слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаються на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як зазначено в п.143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).
На переконання слідчого судді, обґрунтовуючи у клопотанні наявність ризиків, що визначають доцільність застосування до підозрюваного запобіжного, прокурор та слідчий, довели існування ризиків, визначених п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, однак не довели неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів для їх запобігання, та не довели, що запобігти таким ризикам, як: переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, зможе лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_4 , який полягає у можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки кримінальне провадження розпочате 17.06.2020, у ході досудового розслідування 22.03.2021 за адресою проживання ОСОБА_4 проведено обшук, також у ході досудового розслідування проведено інші слідчі дії у ході яких вилучено речі та документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у рамках кримінального провадження призначено експертизи, а досудове розслідування знаходиться на завершальній стадії.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який хоча раніше судимий вироком Жовневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.06.2020, за яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим терміном 2 роки, однак згідно відомостей з органу пробації за час відбуття покарання ОСОБА_4 обов`язків покладених на нього вироком не порушував, має постійне місце проживання, де проживає разом із сім`єю, та за яким характеризується позитивно, одружений, має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , також має батька, який є інвалідом, працює продавцем-реалізатором за договором підряду, укладеним з ФОП ОСОБА_8 та за місцем роботи характеризується позитивно, відомостей негативного характеру щодо підозрюваного слідчому судді не надано.
На переконання слідчого судді, все вищевикладене свідчить про міцні соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_4 , та його соціальну адаптованість.
Зазначені вище обставини спростовують зміст клопотання слідчого про те, що ОСОБА_4 не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, має антисоціальну поведінку та характеризується зухвалістю.
Також, слідчий суддя приймає до уваги поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , який за першим викликом з`явився до слідчого для отримання підозри, та за першою вимогою з`явився до суду для розгляду вказаного клопотання.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що сам по собі факт підозри ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину не є достатньою підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу.
У ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 встановлено дані про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно останнього ніж виняткового, найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, та з урахуванням встановлених обставин, зокрема, тривалість проведення досудового розслідування кримінального провадження, відомостей про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, на його утриманні перебуває дружина, дитина, а також батько, належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя доходить до висновку, про можливість запобігання ризикам, які встановлені слідчим суддею, та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у інший спосіб, ніж шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, та доходить до висновку про наявність підстав для застосування, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що у сукупності, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти настанню встановлених слідчим суддею ризиків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Визначаючи час перебування підозрюваного під домашнім арештом, слідчий суддя вважає доцільним застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту саме у період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби, оскільки слідчому судді надано докази того, що ОСОБА_4 працює за договором підряду, та на його утриманні перебуває сім`я.

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, як прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну місця свого проживання та роботи; утримуватися від спілкування із потерпілими по кримінальному провадженню з приводу обставин кримінального провадження..

Такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, є достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді, а покладені на підозрюваного обов`язки зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду відносно ОСОБА_4 , зважаючи на його належну процесуальну поведінку, є мінімальним.

Щодо загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для підозрюваного перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

На переконання слідчого судді ризик незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, нівелюється тим, що на підозрюваного покладеного обов`язок, яким йому заборонено спілкуватись із потерпілими. Крім того, будь-яких відомостей від потерпілих щодо впливу на них ОСОБА_4 не надходило.

Щодо ризику можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя приймає до уваги ту обставину, що наразі ОСОБА_4 працює за договором підряду, у зв`язку із чим має постійний дохід. Востаннє він був засуджений у червні 2020 року, у даному кримінальному провадженні йому інкриміновано вчинення кримінального правопорушення у червні 2020 року, підозру вручено 01.06.2021. У матеріалах клопотання відсутні відомості про те, що з червня 2020 року по червень 2021 вчинялися кримінальні правопорушення до яких може бути причетний ОСОБА_4 .

Доводи сторони обвинувачення про тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, самі по собі не можуть бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки незважаючи на суворість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - статтею 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудного.
Так, п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2021 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000939 від 17.06.2020, до 29.07.2021 включно, у строк якого не входить строк ознайомлення сторін із матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження.
Враховуючи вимоги ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, строком до 29.07.2020.
З огляду на викладені обставини, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 193-196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000939 від 17.06.2020, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_4 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, строком до 29 липня 2021 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, строком до 29.07.2021 включно:

- прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим у кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження.
У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань та, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 29 липня 2021 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 04 червня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1