КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
29 червня 2021 року суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року,

Вказаним рішення суду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На рішення суду захисник обвинуваченої ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року скасувати в частині призначеного покарання та призначити його підзахисній остаточне покарання у виді відбутого строку перебування під вартою.
Однак, п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України передбачено, що в апеляційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, з формулюванням того, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду скарги на вирок чи ухвалу суду першої інстанції відповідно до положень, визначених ч. 1 ст. 407 КПК України; клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів.
Згідно ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок без змін; змінити вирок; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати вирок і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Проте, дані вимоги кримінального процесуального закону адвокатом ОСОБА_3 не дотримані.
Так, адвокат ОСОБА_3 просить вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року скасувати в частині призначеного покарання тапризначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді відбутого строку перебування під вартою, тобто фактично ставить питання про пом`якшення покарання.
Разом з тим, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України у разі пом`якшення призначеного покарання суд апеляційної інстанції змінює вирок суду першої інстанції.
Також слід зазначити, що чинним законом не передбачено такого виду покарання як відбутий строк перебування особи під вартою.
Крім того, ставлячи під сумнів законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині призначеного покарання та зазначаючи про неналежну оцінку даних, які характеризують особу ОСОБА_2 адвокат не заявляє клопотання про дослідження відповідних доказів (характеризуючи матеріалів).
Дані обставини свідчать про невідповідність апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 вимогам ст. 396 КПК України, оскільки містить такі недоліки, які перешкоджають відкриттю апеляційного провадження, а тому, у відповідності до ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати достатній строк для їх усунення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 399 КПК України,
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року, залишити без руху.
Встановити адвокату ОСОБА_3 строк для усунення недоліків поданої ним апеляційної скарги - 7 днів з дня отримання копії даної ухвали.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Суддя
Київського апеляційного суду ОСОБА_1