Справа № 538/314/21
Провадження № 1-кп/538/54/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року Лохвицький районний суд Полтавської області:
у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000027 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Дубов`язівка, Конотопського району, Сумської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, в силу ст.89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.02.2021 р. о 21 годині 34 хвилини, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до бару «ВЕЕR& ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_5 , який знаходиться по АДРЕСА_1 . Після чого ОСОБА_4 , із хуліганських спонукань, виражаючи явну неповагу до суспільства, висловлюючись нецензурними словами, вчинив сварку з барменом ОСОБА_6 , яка перебувала на своєму робочому місці за барною стійкою в барі «BEER&WINE», та демонструючи зверхність над останньою, демонстративно, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, не маючи достатньо коштів для придбання вина, почав вимагати від ОСОБА_6 налити йому вина. Коли остання відмовила на вказане прохання, ОСОБА_4 стільцем заблокував вхідні двері приміщення вказаного бару, і проявляючи агресію до ОСОБА_6 , зайшов за барну стійку до робочого місця бармена, вхід до якого заборонений стороннім громадянам, та продовжуючи свої хуліганські дії, став виражатись нецензурними, образливими словами до ОСОБА_6 , яку в подальшому умисно схопив руками за голову, та застосовуючи фізичну силу, тричі ударив головою об стіл, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу в завушній ділянці зліва, які у відповідності до висновку експерта № 23 від 24.02.2021, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_4 безпричинно взявши стілець почав бити ним по столу, який від удару тріснув, чим самим пошкодив майно вказаного бару, на зауваження бармена припинити хуліганські дії, він не реагував. Хуліганські дії ОСОБА_4 були припинені працівниками охоронної фірми ТОВ «Явір- 2000 Полтава плюс», що прибули на виклик.

Своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ОСОБА_4 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , пошкодив майно власника бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 та зірвав графік роботи бару, який був вимушений припинити свою роботу на одну годину раніше.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального проступку визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що 22 лютого 2021 р. близько 22 години був у барі по АДРЕСА_2 , просив у бармена Пішняк пиво, вона відмовила, після чого він схопив її за волосся, махнув її головою, можливо під час цього вона вдарилася, до рук стілець брав, махав ним біля столу, чи кидав його, точно не пам`ятає, бо був дуже п`яний, можливо тоді стіл і пошкодив, висловлювався нецензірною лайкою.

Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування, а також критично ставиться до вчиненого ним кримінального проступку та щиро розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.
Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".
Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та наступні дані про особу винного.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, з характеристики виданої за місцем його проживання вбачається, що він характеризується негативно як особа, що що зловживає спиртними напоями,
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчинені кримінального правопорушення, розкаявся у вчиненому, ще під час підготовчого судового засідання просив пробачення у потерпілої.

На підставі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжуєть покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття обвинуваченого, обставину , що обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується негативно , перебуває на обліку у лікаря-нарколога та не перебуває на обліку у лікаря-психіатра , не судимий в силу ст. 89 КК України, а також враховуючи думку потерпілої ОСОБА_6 , яка в письмовій заяві просила призначити обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і призначити йому покарання у вигляді арешту строком на три місяці. При цьому суд вважає за неможливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу виходячи і з того, що він є особою непрацюючою.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Цивільний позов не заявлено.
Питання про долю речових доказів та щодо процесуальних витрат судом не вирішуються через їх відсутність.
Оскільки запобіжний захід ОСОБА_4 в ході досудового слідства не обирався, для обрання запобіжного заходу, до набрання вироком чинності, суд підстав не вбачає.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк три (3) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту на виконання вироку суду.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького
районного суду ОСОБА_1