ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2021 Справа №607/5921/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 3 лютого 2021 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, водія таксі, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.302 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2334-VIII від 14.03.2018),

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

08 лютого 2020 року близько 20:00 год. ОСОБА_3 поблизу Торговельного центру «Орнава», що по вулиці Живова, 15А, що в м. Тернополі, надаючи послуги перевезення, підібрав ОСОБА_6 , який в ході розмови запитав ОСОБА_3 чи не знає він де надають в м. Тернополі, сексуальні послуги за грошову винагороду.

У цей момент у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на звідництво для розпусти, без мети наживи.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_3 повідомив, що в нього є знайома ОСОБА_7 , яка готова надавати сексуальні послуги за грошову винагороду. В подальшому, ОСОБА_3 зателефонував до ОСОБА_7 та запропонував їй надати сексуальні послуги за грошову винагороду його пасажиру ОСОБА_6 . На таку пропозицію ОСОБА_7 погодилась, оцінивши свої послуги в 1200 гривень.

Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на звідництво ОСОБА_6 для розпусти з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, спрямований на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб інших осіб, на основі особистої симпатії та усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності, створенні загрози поширення небезпечних хвороб та аморальності, 08 лютого 2020 року близько 20:30 год., звів для розпусти у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , де остання надала сексуальні послуги, за що отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1200 гривень, чим вчинив звідництво для розпусти.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі.

По суті провадження повідомив, що він працює водієм таксі. Дійсно на прохання клієнта звів його для розпусти із жінкою. При цьому за вказані дії грошових коштів не отримував.

Обставини вчинення ним злочину в обвинувальному акті вказані вірно.

У скоєному щиро розкаюється, обіцяє в майбутньому злочинів не вчинявти.

Обвинувачений ОСОБА_3 ,, визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.302 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2334-VIII від 14.03.2018), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.302 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2334-VIII від 14.03.2018), як звідництво для розпусти.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, а тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 , покарання у вигляді штрафу. Разом з тим, врахувавши дані про його особу, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що він повністю визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання саме такого виду.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.302 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2334-VIII від 14.03.2018), та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1