Справа 688/3643/20
№ 1-кп/688/36/21
Вирок
Іменем України
11 березня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0000170 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Медведівка Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, особи з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
23 вересня 2020 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, достовірно знаючи, де потерпілий ховає ключ до замка від вхідних дверей, взяв його та, відчинивши двері, проник до будинку АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_4 , де у спальній кімнаті під скатертиною зі столу умисно таємно викрав банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_4 , яка є різновидом офіційних документів та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу.
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення грошових коштів потерпілого з вищевказаної банківської картки, ОСОБА_6 , використовуючи мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 марки «Samsung Galaxy Star Plus» моделі GT-S7262, ІМЕІ №1: НОМЕР_2 та ІМЕІ №2: НОМЕР_3 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , який він знайшов під час пошуку грошових коштів, зателефонував до оператора обслуговування клієнтів AT КБ «ПриватБанк» на номер НОМЕР_5 , після чого, повідомивши оператору неправдиві відомості, змінив пін-код до даної банківської картки, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 наявними на вказаному банківському рахунку. Досягнувши мети, ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон потерпілого ОСОБА_4 залишив в будинку, а разом із вищевказаною карткою покинув місце події.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного особистого збагачення, використовуючи банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_4 , за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: вул. Судилківська, 1, в м.Шепетівка, 23 вересня 2020 о 14 год. 05 хв. шляхом введення пін-коду умисно, таємно викрав (зняв) грошові кошти в сумі 1047 грн. та 23 вересня 2020 року о 14 год. 06 хв. шляхом введення пін-коду умисно, таємно викрав (зняв) грошові кошти в сумі 1047 грн., а всього 2094 грн.
Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_6 23 вересня 2020 року о 14 год. 13 хв., перебуваючи у магазині «Браво», розташованому за адресою: вул. Старокостянтинівське шосе, 25, в м. Шепетівка, через банківський термінал шляхом введення пін-коду розрахувався банківською карткою/рахунком АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , за купівлю цигарок марки «Вінстон Стайл 6» на загальну суму 53,50 грн., чим таємно, умисно, з корисливих мотивів здійснив крадіжку грошових коштів з карти потерпілого. Таким чином, ОСОБА_6 своїми протиправними, умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 2147,50 грн.
Окрім того, 14 листопада 2020 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, достовірно знаючи, де потерпілий ховає ключ до замка від вхідних дверей, взяв його та, відчинивши двері, проник до будинку АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_4 , де умисно, повторно, таємно викрав у спальній кімнаті на поверхні столу грошові кошти в сумі 50 грн. однією купюрою, на цьому ж столі під скатертиною у читацькому квитку з надписом «Національна парламентська бібліотека України» грошові кошти в сумі 400 грн. (дві купюри номінальною вартістю 200 грн. кожна) та під матрацом на ліжку у цій же спальній кімнаті грошові кошти в сумі 600 грн. (3 купюри номінальною вартістю 200 грн. кожна), які належать потерпілому ОСОБА_4 , після чого із викраденими грошовими коштами покинув будинок та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1050 грн.
Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, та ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені у обвинувальному акті та надав суду показання про те, що 23.09.2020 року близько 12 год., побачивши, що його сусід ОСОБА_4 знаходиться на городі, вирішив викрасти з його будинку грошові кошти. З цією метою, відчинивши вхідні двері ключем, якого взяв на порозі, зайшов в веранду. Взявши на вікні у банці ключ, відчинив ще одні двері та зайшов в середину будинку. В спальній кімнаті на столі під скатеркою знайшов банківську картку AT КБ «ПриватБанк», видану на ім`я потерпілого. З метою подальшого зняття та заволодіння грошовими коштами, які знаходяться на рахунку потерпілого, за допомогою мобільного телефону ОСОБА_7 , якого знайшов в кімнаті на грубі, зателефонував до оператора AT КБ «ПриватБанк» на номер НОМЕР_5 та змінив пін-код до даної банківської картки. Отримане із новим пін-кодом смс-повідомлення видалив із мобільного ОСОБА_4 . Телефон потерпілого залишив в будинку, а сам із карткою пішов, двері лише прикрив, на замок не зачиняв. В цей же ж день, переодягнувшись в кофту з написом «Каліфорнія», поїхав в м. Шепетівка, де за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк» навпроти магазину «Яна» шляхом введення пін-коду зняв грошові кошти в сумі 2000 грн., за що списано було 94 грн. комісії, а саме двома операціями по зняттю готівки в сумі по 1000 грн. кожна. Також за допомогою картки потерпілого, ввівши пін-код, розрахувався у магазині за придбані цигарки на суму 53 грн. 50 коп. По дорозі на автовокзал карту викинув. Викрадені грошові кошти витратив на власні потреби. Крім того, 14.11.2020 року близько 10 год. знову, помітивши потерпілого на городі, відчинивши ключем замок на вхідних дверях, проник до його будинку, де у спальній кімнаті на поверхні столу викрав гроші в сумі 50 грн. однією купюрою, на цьому ж столі під скатертиною у читацькому квитку - гроші в сумі 400 грн. та під матрацом на ліжку - гроші в сумі 600 грн. В цей же ж день, викликавши таксі зі свого мобільного, із другом ОСОБА_8 поїхали в м.Шепетівку та на таксі повернулись додому. Викрадені у потерпілого гроші використав на власні потреби. Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, визнав повністю, зобов`язався його відшкодувати. У вчиненому щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який ствердив, що є особою з інвалідністю ІІ групи, проживає один у власносму будинку по АДРЕСА_2 . 23.09.2020 року, повернувшись до будинку із города, виявив незамкнені на замок вхідні двері, ключ від яких залишив на порозі під мискою. Оглянувши будинок, виявив відсутність банківської картки. За допомогою телефону з`ясував, що із його рахунку були зняті грошові кошти в сумі 2094 грн. у зв`язку із чим заблокував картку. Про крадіжку грошей повідомив працівників поліції. Також 14.11.2020 року виявив крадіжку грошей з будинку, про що повідомив працівників поліції. Підтримав поданий цивільний позов в повному обсязі, просив його задовольнити.
Під час судового розгляду, зважаючи на принцип диспозитивності кримінального провадження, судом прийнята відмова прокурора від допиту свідка ОСОБА_8 . Розуміючи своє право на допит вказаного свідка, обвинувачений не наполягав на його допиті.
Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 185 КК України, за встановлених судом обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:
- даними протоколів огляду місця події з фото-таблицями до них від 25.09.2020 року та від 14.11.2020 року, договору купівлі-продажу будинку від 12.12.1992 року, витягу з рішення Судилківської сільської ради №5 від 18.06.2020 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2020 року, з яких вбачається місце вчинення кримінальних правопорушень будинковолодіння по АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , на яке вказують обвинувачений та потерпілий;
- даними виписки з банківського рахунку від 24.09.2020 року та протоколу тимчасового доступу до документів від 18.11.2020 року, з яких слідує, що зняття грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у АТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_4 , проведено ОСОБА_6 в банкоматі відділення АТ КБ «ПриватБанк» 23.09.2020 року о 14:05 та о 14:06 в сумі по 1000 грн. з списанням комісії по 47 грн, а всього на суму 2094 грн. та 23.09.2020 року о 14:13 списано з вказаного рахунку 53 грн. 50 коп. в магазині-кафетерії «Браво»;
- даними протоколу огляду речового доказу з фото-таблицями до нього від 17.12.2020 року, відповідно до якого в ході огляду мобільного телефону марки «Samsung Galaxy Star Plus» моделі GT-S7262, ІМЕІ №1: НОМЕР_2 та ІМЕІ №2: НОМЕР_3 , наданого потерпілим ОСОБА_4 в журналах викликів та повідомлень виявлено наявність вхідних та вихідних дзвінків на номер 3700 23.09.2020 року, починаючи з 13 год. та смс-повідомлень 23.09.2020 року о 14:05 та 14:06 про зняття готівки в сумі по 1047 грн. та пізніше про блокування картки;
- даними протоколу огляду речового доказу з фото-таблицями до нього від 21.12.2020 року, відповідно до якого оглянуто видану ОСОБА_6 спортивну кофту марки «California», в яку він був одягнений під час зняття грошових коштів в банкоматі по АДРЕСА_3 23.09.2020 року;
- даними протоколу огляду речових доказів з фото-таблицями до нього від 18.11.2020 року, відповідно до якого оглянуто надані ОСОБА_4 читацький квиток з написом «Національна парламентська бібліотека України», навісний замок темно-сірого кольору з ключем у замковій шпарині, металевий ключ сріблястого кольору;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.12.2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 та відеозаписом вказаної слідчої дії, відтвореним у судовому засіданні, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_6 показав місце та спосіб проникнення до будинку потерпілого ОСОБА_4 23.09.2020 року та 14.11.2020 року, а саме через вхідні двері шляхом відкривання ключами замків; показав місце, де виявив та як заволодів банківською карткою, грошовими коштами потерпілого 23.09.2020 року та 14.11.2020 року; показав місце, де виявив мобільний телефон потерпілого, за допомогою якого змінив пін-код до банківської карти та де його залишив у будинку; яким чином покидав будинок із викраденим;
- даними списку викликів служби таксі «Гарант» за 14.11.2020 року, згідно якого ОСОБА_6 з власного мобільного телефону здійснював виклик таксі служби «Гарант» 14.11.2020 року о 09 год. 44 хв.
Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, які відповідають фактичним обставинам та узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена у судовому засіданні і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
При призначенні покарання суд зважає на положення ч. 2 ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами, та на положення ч. 1 ст. 65 КК України, згідно з якою суд призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає покарання за даний злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357 КК України є кримінальним проступком, а ч. 3 ст. 185 КК України тяжким злочином.
ОСОБА_6 є особою молодого віку з інвалідністю ІІІ групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та органах пробації не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вибачення перед потерпілим.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, щодо особи з інвалідністю.
Отже, приймаючи до уваги характер діянь, спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх кількість, з урахуванням особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думки потерпілого, який порозумівся з обвинуваченим, досудової доповіді представника органу з питань пробації відносно особи обвинуваченого, згідно якої існує середня ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення та обмеження волі, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі, проте у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст.75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на останнього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи пред`явлений потерпілим цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3197 грн. 50 коп., моральної шкоди в розмірі 10000 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., суд, виходячи з встановленого ст.ст. 12, 81 ЦПК України обов`язку позивача довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що він підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди підлягає стягненню 3197 грн. 50 коп. в межах доведеного обвинувачення.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи те, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена під час судового слідства та те, що внаслідок їх вчинення потерпілому ОСОБА_4 , який є особою похилого віку з інвалідністю ІІ групи, заподіяно моральну шкоду, суд визначає її розмір з урахуванням суті позовних вимог, характеру протиправних дій особи, що заподіяла шкоду, а також фізичних та моральних страждань потерпілого, який у зв`язку з даними подіями переніс стрес, вимушений був змінювати звичайний спосіб життя, докладати додаткових зусиль для його організації.
Оцінивши ступінь перенесених потерпілим страждань та незручностей, суд з врахуванням також визнання позову відповідачем визначає розмір заподіяної обвинуваченим ОСОБА_6 моральної шкоди в сумі 10000 грн. та вважає необхідним її стягнути на користь потерпілого.
У задоволенні решти позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. суд вважає за необхідне відмовити, оскільки понесення таких витрат потерпілим всупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України не доведено належними та допустимими доказами.
Підстав для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши їх арешт відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній у виді особистого зобов`язання.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінальних правопорушень задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 3197 (три тисячі сто дев`яносто сім) гривень 50 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10000 (десять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 13197 (тринадцять тисяч сто дев`яносто сім) гривень 50 копійок.
В решті позову відмовити.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Star Plus» моделі GT-S7262, ІМЕІ №1: НОМЕР_2 та ІМЕІ №2: НОМЕР_3 , читацький квиток з написом «Національна парламентська бібліотека України», навісний замок темно-сірого кольору з ключем у замковій шпарині, металевий ключ сріблястого кольору, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити у останнього;
- сіру кофту марки «California», яка зберігається в кімнаті речових доказів Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_6 , скасувавши її арешт накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1