справа № 361/7516/20
провадження № 1-кп/361/522/21
ВИРОК
Іменем України
06 липня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря прокурора обвинуваченого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002164 від 03 серпня 2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Труженік Володарського району Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :
02 серпня 2020 року приблизно о 15.20 год. за адресою: АДРЕСА_2 , а саме за приміщенням Красилівської медичної амбулаторії, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які знаходилися на бетонних плитах, виник конфлікт, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якого в останнього виник умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Того ж дня, близько 15.25 год. під час конфлікту ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, стоячи на навпроти останнього, який перебував у положенні сидячи, наніс йому не менше двох ударів п`ятою правої ноги в ліву область обличчя ОСОБА_5 , від яких той впав спиною на землю.

Після спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, а ОСОБА_5 у подальшому було госпіталізовано до реанімаційного відділення № 1 Броварської центральної районної лікарні.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 відповідно до висновку експерта № 61 від 05 жовтня 2020 року потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у виді: підшкірної гематоми м`яких тканин лівої половини обличчя, переломів передньої стінки лівої верхньо-щелепної пазухи, нижньої стінки лівої орбіти та кісток носу, лівостороннього гемосинуситу, забою головного мозку, субдуральної гематоми над лівою півкулею головного мозку об`ємом близько 160 см3, з компресією лівого бокового шлуночка мозку, які в комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 у суді свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та показав, що 02 серпня 2020 року приблизно о 15.25 год. під час конфлікту з ОСОБА_5 , який раптово виник між ними, на ґрунті неприязних відносин, стоячи навпроти останнього, який знаходився у сидячому положенні, наніс йому не менше двох ударів п`ятою своєю правої ноги в ліву область обличчя потерпілого, від яких ОСОБА_5 впав на землю, чим умисно спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, після чого покинув місце конфлікту, що стався за приміщенням Красилівської медичної амбулаторії за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка, вулиця Центральна, 17. У вчиненому щиро розкаюється, задану потерпілому ОСОБА_5 шкоду він повністю відшкодував, останній будь-яких претензій до нього не має. Зобов`язувався не вчиняти більше кримінальних правопорушень. Просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, вони відповідають фактичним обставинам справи, учасниками судового провадження не оспорювалися, сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції у суду не викликають.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини не оспорював, встановивши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позиції у суду відсутні, за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого, та розглянув кримінальне провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене вище, оцінюючи зібрані докази, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тому за такі дії він повинен нести кримінальну відповідальність.

Обставиною, яка згідно із ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вперше вчинив тяжкий злочин, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, який у вчиненому щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_5 завдану шкоду, останній будь-яких претензій до нього не має та просив суд суворо його не карати, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок він не порушує, раніше не судимий, відсутність визначених законом обставин, що обтяжують його покарання.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 , як особа не являється небезпечним для суспільства, він має постійне місце проживання, на даний час проходить стажування по працевлаштуванню на посаду вантажника, тому виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства.

При призначенні ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку про можливість звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_5 не заявляв, завдану йому кримінальним правопорушенням майнову та моральну шкоду ОСОБА_4 відшкодував добровільно в повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має, про що потерпілий надав суду відповідну заяву.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/111-20/44432-Б від 06 жовтня 2020 року в сумі 3713 грн. 37 коп., молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/111-20/44421 від 06 жовтня 2020 року в сумі 3713 грн. 37 коп. та молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/111-20/44046-Б від 07 жовтня 2020 року в сумі 5883 грн. 29 коп., всього в загальному розмірі 13310 грн. 03 коп., відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Строк дії обраного під час досудового розслідування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на момент надходження матеріалів кримінального провадження до суду закінчився. У ході розгляду кримінального провадження запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Клопотання про застосування до обвинуваченого на період до набрання вироком законної сили запобіжного заходу прокурор не подавав.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 349, 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням на нього таких обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

резинові сланці чорно-помаранчевого кольору, штани світло коричневого кольору та футболку синього кольору, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , вважати повернутими власнику, після набрання вироком законної сили дозволити йому користуватися та розпоряджатися ними;
фрагмент тканини зеленого кольору, фрагмент цеглини з плямами РБК, резинові сланці, поміщені до спец. пакету № INZ 3013329; зразок букального епітелію підозрюваного, поміщений до спец пакету № 0011726; зразок букального епітелію потерпілого, поміщений до спец пакету № 0011727; які зберігаються у кімнаті речових доказів Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили знищити;
диск DVD-R, моделі HP, серії MFP 679 RK27211335 та диск DVD-R, моделі HP, серії MFP 679 RK27211338 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз у загальному розмірі 13310 (тринадцять тисяч триста десять) грн. 03 коп.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним у порядку ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1