Єдиний унікальний № 500/170/19
Провадження № 1-кп/946/67/21
УХВАЛА

23 лютого 2021 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілі ПрАТ «Ізмаїльський вінзавод», представник потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,
провівши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000819, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, що має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 23.03.2016 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 6 років; 13.12.2017 року умовно-достроково звільнено з Прилуцької ВК (не відбутий строк 2 роки 11 місяців ); в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.ч.2,3, 289 ч.2, 198 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, що має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 25.05.2017 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.186, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 2 роки; в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.ч.2,3, 186 ч.2 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні вищезазначених злочинів.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання надали клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на 60 днів, в яких посилаються на те, що обвинувачені скоїли декілька тяжких злочинів, можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, не працюють та не мають міцних соціальних зв`язків. В судовому засіданні прокурори свої клопотання підтримали.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисники у судовому засіданні заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просять обрати запобіжний захід до обвинувачених у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки - є співмешканки та діти, перебуваючи на волі вони ні на кого з свідків та потерпілих не впливали. Вважають, що ризики, на які посилається прокурор не існують. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник зазначили, що обвинувачений ОСОБА_6 страждає тяжкою хворобою, потребує лікування, яке в належному вигляді в умовах слідчого ізолятору йому не можуть надати.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов до такого.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст.8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).
Суд, оцінивши обставини, що викладені у клопотанні прокурора, дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховатися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, ОСОБА_7 перебуваючи під домашнім арештом скоїв нові злочини. Також суд враховує, що на даний час ОСОБА_7 засуджений іншим складом суду по інший справі до покарання у вигляді позбавлення волі.
Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на даний час є виправданим заходом, оскільки вказані обставини чітко вказують на те, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_7 може продовжити вчиняти нові злочини, порушуючи права інших осіб, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності, інтересів правосуддя, запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_7 на свободу.
З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_7 того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не закінчено, всі потерпілі не допитані, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п. п.1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 строком, що не перевищує 60 діб - до 23 квітня 2021 року.
Що стосується обвинуваченого ОСОБА_6 , суд, оцінивши обставини, що викладені у клопотанні прокурора, дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, на даний час зникли.
У суду немає жодних підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховатися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що раніше під час перебування під домашнім арештом ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень не вчинив.
Крім того, суд враховує, що згідно до листа філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області, обвинувачений ОСОБА_6 за період з 23 липня 2020 року по теперішній час 9 (дев`ять) разів звертався за медичною допомогою, йому призначалося лікування, але повне одужання не настало, хворобливі симптоми виникають знову.
Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час є невиправданим заходом.
З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_6 суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні не підтверджені належним чином. Тому суд має достатні підстави вважати, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_6 достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 в період з 19 години до 7 години наступної доби, також покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із міста Ізмаїл Одеської області без дозволу прокурору або суду, повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи або навчання, утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками по кримінальному провадженні на строк - до 23 квітня 2021 року.
Керуючись ст. ст. 177, 178,181,183, 193,194,201,370 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 квітня 2021 року. Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 23 квітня 2021 року.
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити ОСОБА_6 , обвинувачуваному у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.ч.2,3, 186 ч.2 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 , в період з 19 години до 7 години наступної доби на строк до 23 квітня 2021 року.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із міста Ізмаїл Одеської області без дозволу прокурору або суду, повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками по кримінальному провадженні.

Строк дії наявної ухвали закінчується 23 квітня 2021 року.

Звільнити ОСОБА_6 з під варти негайно в залі суду.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та прокурору, а також направити до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та до Державної Установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
В інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1