Справа № 165/363/21 Провадження №11-сс/802/216/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_9 (ЄРДР № 0000067),
В С Т А Н ОВ И В:
Слідчий ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області із клопотанням, яке погоджене начальником Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатне м. Нововолинська, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого помічником начальника дільниці ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючий на посаді оператора дробильної установки, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ст.348 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000067.
Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 22 квітня 2021 року клопотання слідчого задоволено, застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме до 20 червня 2021 року включно, без визначення розміру застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим надано докази про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може здійснити дії, передбачені п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати розслідуванню кримінального правопорушення іншим чином, тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
В поданій апеляційній скарзі захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 вважають ухвалу слідчого судді є незаконною. Посилаються на те, що оголошена ОСОБА_14 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ст.348 КК України, є первинною, оскільки правова кваліфікація його дій є «завищеною» за ступенем тяжкості та не відповідає обставинам кримінального провадження. Вказують, що ряд слідчих дій проведено з порушенням КПК України. Також зазначають, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, перебуває у шлюбі та має на утриманні неповнолітню дитину, працює, раніше не судимий, характеризується позитивно, а слідчим та прокурором не надано жодних доказів які б свідчили про існування ризиків, визначених ст.177 КПК України. Просять ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_9 , його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілих, які підтримували подану апеляційну скаргу і просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечував і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, пояснення слідчих, перевіривши матеріали клопотання за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до норм ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ст.348 КК України;

- наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Як убачається з матеріалів провадження, 07 лютого 2021 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ст.348 КК України та 26 лютого 2021 року повідомлено про зміну підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ст.348 КК України, які відносяться до особливо тяжких злочинів.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення ЄСПЛ «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

У даному кримінальному провадженні обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_9 за ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ст.348 КК України, повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Також обґрунтованість оголошеної ОСОБА_9 підозри підтверджується такими доказами: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколами допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протоколом огляду місцевості від 07.02.2021, відео з бодікамер працівників поліції.

Вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в цілому мотивував своє рішення.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі.
За викладених обставин у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_9 є недостатнім.
Що ж стосується доводів сторони захисту про незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_9 , як підстави зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, то вони на даний час є безпідставними, оскільки ні до апеляційної скарги, ні під час апеляційного розгляду стороною захисту не було представлено жодних документів, які б підтверджували неможливість утримання ОСОБА_9 під вартою у зв`язку із станом його здоров`я.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисників, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_9 без змін.
Ухвала оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: