Справа № 169/162/21
Провадження № 1-кп/169/66/21
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Луків Турійського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, судимого:

-вироком Турійського районного суду Волинської області від 01 квітня 2003 року за частиною третьою статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

-вироком Турійського районного суду Волинської області від 25 вересня 2003 року за частиною першою статті 188 КК України із застосуванням частини четвертої статті 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі зі звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки 6 місяців,
-вироком Турійського районного суду Волинської області від 08 грудня 2003 року за частиною третьою статті 185 КК України із застосуванням статті 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 19 вересня 2006 року звільненого від відбування покарання на підставі статті 84 КК України 2001 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 18 днів;
-вироком Турійського районного суду Волинської області від 03 квітня 2012 року за частиною першою статті 309 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, ухвалою Турійського районного суду Волинської області від 31 жовтня 2013 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Турійського районного суду Волинської області від 03 квітня 2012 року у виді позбавлення волі на строк 3 роки, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 27 січня 2015 року звільненого від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 5 днів;
-вироком Турійського районного суду Волинської області від 25 липня 2017 року за частиною третьою статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 11 лютого 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, виявивши під парканом, що обгороджує територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , залишене власником ОСОБА_5 без нагляду металопластикове вікно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно таємно повторно викрав його, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 401 гривня 39 копійок.

Крім того, ОСОБА_4 24 лютого 2021 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав через відкрите переднє ліве бокове скло з салону автомобіля марки ВАЗ 2107 червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 , належні останньому грошові кошти в сумі 400 гривень та банківську картку «ПриватБанк», чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що він дійсно 11 лютого та 24 лютого 2021 року, за вказаних в обвинувальному акті обставин, викрав металопластикове вікно, належне ОСОБА_5 , та грошові кошти в сумі 400 гривень і банківську картку «ПриватБанк», належні ОСОБА_6 .

У вчиненому ОСОБА_4 щиросердно розкаявся, просив суворо його не карати, так як завдані потерпілим збитки він відшкодував.

Таким чином, наведені вище показання обвинуваченого ОСОБА_4 є детальними, чіткими та послідовними і в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Не маючи підстав сумніватися у добровільності позиції, а також показань обвинуваченого суд, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших, окрім наведених вище, доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Тому, всесторонньо проаналізувавши матеріали кримінального провадження та ті обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, і кваліфікує такі його дії як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень статті 12 КК України, є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Також суд враховує і те, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до нетяжкого злочину, потерпілі претензій до нього не мають, так як завдані збитки їм відшкодовано, про що вони зазначили у поданих на адресу суду заявах. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання, де проживає без реєстрації, характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря - психіатра не перебуває, проте, перебуває на диспансерному обліку у лікаря - нарколога, неодружений, офіційно не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, попередні його судимості у встановленому законом порядку не зняті і не погашені, що характеризує обвинуваченого як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень. Також, згідно висновку досудової доповіді про обвинуваченого, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення його волі або обмеження волі на певний строк, а ризик його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.
З врахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді арешту в межах санкцій частини другої статті 185 КК України, будучи переконаним в тому, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

Керуючись частиною третьою статті 349, статтями 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, призначивши покарання у виді арешту на строк три місяці.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази, а саме:

- пластикове вікно, яке знаходиться на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_5 , залишити в користуванні останнього;

- грошові кошти в сумі 400 гривень, кожна купюра номіналом по 50 гривень: ФП 0460567, УЗ 4321276, ТИ 8297589, ТГ 3131902, СТ 0641329, УК 4607199, УА 8554671, УМ 4713839, та пластикову банківську картку Приватного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», які знаходяться на зберіганні у власника ОСОБА_6 , залишити в користуванні останнього.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий