Справа № 357/8582/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0000229 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква, розлученого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер кратки платника податку НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений- ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

20.07.2020 близько 12:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_3 мобільний телефон марки «HuaweyY7» (ІМЕІ НОМЕР_2 ІМЕІ 2 НОМЕР_3 ), сірого кольору для того, щоб останній виконав ремонтні роботи з дисплеєм вказаного телефону. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном.
Після чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , заздалегідь знаючи, що не має наміру віддавати назад потерпілому його телефон, заволодів мобільним телефоном марки "Huawey Y7".
В подальшому, ОСОБА_3 розпорядився вказаним телефоном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1760 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам щодо обставин заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Зазначив, що коли потерпілий ОСОБА_5 , передавав йому телефон, щоб він його відремонтував то саме у той момент у нього виник умисел на заволодіння вказаним телефоном. Телефон він повернув приблизно через місяць, коли до нього звернулися працівники поліції. Запевнив суд, що щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, жалкує про скоєне та зробив для себе належні висновки просить суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за якою він і повинен нести відповідальність.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений кримінальний проступок проти власності. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення у виді матеріальної шкоди, та те, що шкода усунута шляхом повернення майна.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. Обвинувачений розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має проживає з матір`ю. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, щодо міри покарання вважає, що стосовно обвинуваченого слід застосувати суворе покарання.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений, маючи відносно сталі соціальні зв`язки, є особою , що має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а тому становить певну суспільну небезпеку для суспільства так як існує ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого в суді, який негативно поставився до своїх вчинків, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним та іншими нових кримінальних правопорушень, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді обмеження волі, яке передбачено санкцією ч. 1 статті 190 КК України.

Враховуючи вищевказані обставини, наявність двох пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих покарання обставин, правову позицію учасників, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку середнього терміну.

Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1, п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації;
-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «HuaweyY7» (ІМЕІ НОМЕР_2 ІМЕІ 2 НОМЕР_3 ), що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , вважати повернутими ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1