Справа № 333/619/21
Провадження № 1-кп/333/380/21
ВИРОК
Іменем України

06 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Благовіщенка, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області, громадянина України, українця, не одруженого, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

15.01.2021 року, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться ніким непоміченими, переліз через паркан, таким чином проникнувши на територію садової ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Електропровідник 1», розташованого по вул. Очаківській, 8 у м. Запоріжжі. На вказаній території ОСОБА_4 знайшов напилок, за допомогою якого відімкнув навісний замок дерев`яних дверей прибудови до будинку, звідки з метою особистого збагачення таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме:
- пилу по дереву, 450 мм, марки «Proline» моделі «64365», вартістю 341 грн. 94 коп.;
- три гілкорізи, 630 мм, марки «Gruntek Raptor» моделі «295201660», вартістю 363 грн. 23 коп. кожен, на суму 1 089 грн. 69 коп., а всього на загальну суму 1 431 грн. 63 коп., а також: шампури у кількості 12 штук, газову горілку, сітку для грилі, сокиру із дерев`яною рукояткою, що не представляють для потерпілої матеріальної цінності.
Після цього, ОСОБА_4 зник з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном, розпорядившись викраденим на власним розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 було спричинено майнову шкоду на вказану суму.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, і пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказане кримінальне правопорушення і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
При цьому пояснив, що у січні 2021 року він тимчасово проживав у садівничому товаристві «Електропровідник 1» по вул. Очаківський,8 у м. Запоріжжі. Приблизно 15 січня, у вечірній час, коли він повертався додому, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив, що на одній із садових ділянок не горить світло та відсутні власники домоволодіння, тому він вирішив залізти через паркан та викрасти якісь речі. Перебуваючи вже на території домоволодіння, він знайшов напилок, яким відкрив прибудову до будинка, звідки викрав певні речі, а саме: пилу по дереву, гілкорізи, шампури, газову горілку та ще якісь речі. Після цього, він викрадене перекинув на сусідню ділянку, але через деякий час його затримали місцеві мешканці, які і викликали працівників поліції. У скоєному щиросердне розкаюється і готовий понести покарання за свої дії.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєних кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».
Враховуючи викладене, суд, допитав обвинуваченого, дослідив матеріали, що характеризують особу ОСОБА_4 , що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування і судового розгляду. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_4 , відсутні.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини має постійне місце проживання та реєстрації, працює, але неофіційно, раніше не судимий.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про його особу, поведінку після вчинення кримінального правопорушення (не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування, суду), суд, з урахуванням вимог ст.75 КК України дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.
При цьому, суд врахував думку органу пробації, викладену у своїй досудовій доповіді, згідно якої виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі та обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.
Водночас, на переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання, з урахуванням вимог ст.75 КК України, буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Судом встановлено, що постановою слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 16.01.2021 року - пила по дереву, три гілкорізи, шампури, газова горілка, сітка для грилі, сокира із дерев`яною рукояткою були визнані речовими доказами.
Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: майно, що було предметом кримінального правопорушення, конфіскується, крім того, яке повертається власнику (законному володільцю).
Отже, викрадене майно, яке під час досудового розслідування було повернуто потерпілій, необхідно залишити останній.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 653 грн. 76 коп. за залучення експерта на проведення судової товарознавчої експертизи. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (акт №44-21 від 18.01.2021 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був, запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: пилу по дереву, три гілкорізи, шампури, газову горілку, сітку для грилі, сокиру із дерев`яною рукояткою, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити останній.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 76 коп. за залучення експерта на проведення судової товарознавчої експертизи.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1