Єдиний унікальний номер 205/930/20
Єдиний унікальний № 205/930/2020
Провадження №1-кс/205/660/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська скаргу адвоката ОСОБА_3 представника потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 про відмову у задоволені клопотання про встановлення наявності камер відеоспостереження, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003611 від 17.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 представника потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 про відмову у задоволені клопотання про встановлення наявності камер відеоспостереження, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003611 від 17.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В обґрунтування своїх вимог адвокат скаржника посилається на те, що 22.02.2021 року слідчий СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_5 винесла постанову, якою повністю відмовила у задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 стосовно встановлення наявності камер відеоспостереження.

У зв`язку з чим, адвокат скаржника змушений звернутися до суду та просити суд скасувати постанову про відмову у задоволені клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 про встановлення наявності камер відеоспостереження, та зобов`язати слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 , в строк, передбачений ст.. 220 КПК України, з дня отримання даної ухвали, повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 про встановлення наявності камер відеоспостереження.

Адвокат скаржника вказану скаргу підтримав та просив її задовольнити, по мотивам, що в ній викладені.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003611 від 17.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Матеріалами провадження підтверджено, що постановою слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 від 22.02.2021 року у задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003611 від 17.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, щодо встановлення наявності камер відеоспостереження, було відмовлено із посиланням на недоцільність проведення таких дій в межах даного кримінального провадження.
Згідно зі ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В даному випадку, судом встановлено, що оскаржувана постанова фактично отримана захисником 29.04.2021 року, а до суду із вказаною скаргою звернувся 06.05.2021 року, тобто в межах строків, визначених ст.304 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно п. 6 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту. Таким чином, предметом судового контролю під час розгляду аналізованої категорії скарг є не лише прийняте слідчим, прокурором рішення стосовно задоволеного клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні.

У ч. 5 ст. 40 КПК України зазначається, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Тобто саме слідчий, який здійснює слідство у кримінальному провадженні, визначає предмет та коло обставин, які підлягають доказуванню. Його процесуальна самостійність обумовлюється необхідністю проведення ефективного досудового розслідування та забезпечення збереження таємниці досудового розслідування на кожному етапі його перебігу.

Слідчий суддя зазначає, що вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій закріплено в гл. 20 КПК, якою визначено такі види слідчих (розшукових) дій: 1) допит, у тому числі: одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (ст. 224 КПК), допит свідка, потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні (ст. 225 КПК), допит малолітньої або неповнолітньої особи (ст. 226 КПК), допит у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); 2) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК), у тому числі пред`явлення для впізнання осіб чи речей у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); 3) обшук (статті 233-236 КПК); 4) огляд: місцевості, приміщення (в тому числі житла чи іншого володіння особи), речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК), місця вчинення кримінального правопорушення (п. 2 ч. 2 ст. 520 КПК); 5) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); 6) освідування особи (ст. 241 КПК); 7) залучення експерта для проведення експертизи (статті 242- 244 КПК); 8) отримання зразків для експертизи (ст. 245 КПК).

З огляду на наведене, встановлення наявності камер відеоспостереження не є слідчою дією в розумінні вказаних вимог процесуального закону, і під час розгляду вказаної скарги по суті, слідчому судді також не доведено необхідності проведення таких дій в межах розслідування вказаного кримінального провадження. Аргументація в цій частині клопотання сторони захисту та скарги з приводу відмови у задоволенні такого клопотання фактично зводиться до загальних фраз щодо необхідності проведення такої таких дій, та цитування вимог чинного процесуального законодавства України.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що при винесенні постанови про відмову в задоволенні клопотання слідчий діяв в межах норм діючого законодавства, дана постанова є обґрунтованою та вмотивованою, втручання у досудове розслідування не допускається, протиріччя, за їх наявності, можуть бути усунуті в ході судового розгляду, а тому скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 представника потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 про відмову у задоволені клопотання про встановлення наявності камер відеоспостереження, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003611 від 17.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1