Дата документу 20.05.2021
Справа № 332/2846/18
Провадження № 1-в/334/103/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання,-

встановив:

Заступник начальника Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного судом, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Подання обґрунтовує тим, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2018 ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Вирок набрав законної сили та 31.10.2018 надійшов на виконання до Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, заведена особова справа № 08/2018. Станом на 12.04.2021 до уповноваженого органу з питань пробації документи про сплату штрафу засудженим ОСОБА_3 не надходили. На даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_3 .

Прокурор та представник органу з питань пробації у судове засідання не з`явились. Надали заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності. Подання підтримали.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, що передбачено ч. 4 ст. 107 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку..

Клопотання (подання) про вирішення питань, передбачених п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання або до суду, який ухвалив вирок (п. 1, 4 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 24.12.2015 у справі № 5-324кс15, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до довідки ОСК МВС України від 22.03.2021 року ОСОБА_3 з 17.09.2018 до кримінальної відповідальності не притягався, нових кримінальних правопорушень не вчиняв, а отже підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, відсутні.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання. Підстава для звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 80 КК України, складається з трьох обов`язкових елементів: (1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; (2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; (3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2018, факт ухилення засудженим ОСОБА_3 від відбування покарання не встановлений, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

Подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2018 у кримінальному провадженні № 1-кп/332/361/18 (справа № 332/2864/18), у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, у зв`язку з закінченням строків давності його виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: