Справа № 307/2004/19
Провадження № 1-кп/307/325/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, пенсіонера, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 13.05.2019 року, близько 19 години, знаходячись в себе на дворогосподарстві АДРЕСА_1 , де до нього прийшов потерпілий ОСОБА_6 , з яким затіяв сварку, де маючи на меті заподіяти особі тілесні ушкодження, передбачаючи настання негативних наслідків, тримаючи в правій руці металевого предмету з циліндричною продовгуватою площею дії, а саме молоток, умисно наніс ним декілька ударів у область голови та лівої руки потерпілому ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 136 від 29.05.2019 р. відноситься до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину свою не визнав та пояснив, що потерпілий є його кумом і сусідом. 13.05.2019 року у другій половині дня, між ним та потерпілим на вулиці стався словесний конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_7 вдарив його. Після того, як він поскаржився дружині потерпілого на поведінку її чоловіка та попросив його заспокоїти, інцидент припинився. Однак, потерпілий на цьому не заспокоївся, і увечері того ж дня переліз через зачинену хвіртку на територію його дворогосподарства та намагався увійти у його будинок. Після того, як він відчинив двері будинку та вийшов на подвір`я, потерпілий намагався напасти на нього та вдарив його, а також схопив його із-заді, але він вирвався, і тоді він, з метою свого захисту, схопив перше, що попало під руки, тобто молоток, та наніс йому два удари в область спини. Стверджує, що він не мав наміру наносити тілесні ушкодження потерпілому, а діяв лише з метою свого захисту, так як потерпілий незаконно увірвався в його двір. Він також писав заяву в поліцію на потерпілого. Вину свою не визнає, просить його виправдати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засідання пояснив, що 13.05.2019 року між ним та обвинуваченим виник спір із-за сінокосу земельної ділянки. З приводу цього спору, він звертався до голови сільської ради та до сина обвинуваченого, що проживає в с. Золотарьово, однак ці звернення нічого не дали. Тоді, увечері цього дня, він пішов до обвинуваченого додому, з метою мирно вирішити конфлікт. При цьому, стверджує, що не перелазив через зачинену хвіртку на територію дворогосподарства обвинуваченого, а зайшов через неї відчинену. Коли підійшов до будинку, то постукав у двері, обвинувачений вийшов, однак із молотком в руках і хотів вдарити його, але він відійшов. Тоді розвернувся і пішов додому, однак обвинувачений наздогнав його і вдарив із-заді по голові, від чого він впав на землю, і в той час ОСОБА_4 наніс йому ще чотири удари по руці. Потім він пішов додому і через деякий час прийшла поліція. Наступного дня ранком він пішов на амбулаторію, де йому сказали, що у нього є перелом. Через день у нього сталося передінфарктне становище і його відвезли в лікарню, тоді він і написав заяву в поліцію відносно обвинуваченого. Просить покарати обвинуваченого відповідно до закону.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що точної дати не пам`ятає, коли це було, вона зустрілась із обвинуваченим, і в ході розмови останній розповів, що між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт, останній заліз до нього в двір та вдарив його в обличчя, а він вдарив його молотком по руці. Зі слів обвинуваченого, потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також пояснила, що їй відомо, що обвинувачений лягає дуже рано спати, десь о 18 год. А також стверджує, що стороння особа не може відкрити хвіртку в двір обвинуваченого. Самого інциденту між обвинуваченим та потерпілим не бачила.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом обвинуваченого і потерпілого. Йому відомо, що 13.05.2019 року між обвинуваченим і потерпілим виник конфлікт із-за земельної ділянки. Також знаходячись у їх сусідки, він чув, як ОСОБА_4 говорив, що вдарив потерпілого, чим і куди саме не сказав. Після цієї інформації він пішов до потерпілого, де побачив останнього в крові та стані алкогольного сп`яніння. Тоді він викликав поліцію.

Відповідно до протоколу огляду предмету та фото таблиці до нього від 23.05.2019 р., предметом огляду є молоток, матеріал рукоятки з дерева. Матеріал бойка: сталь, форма бойка: кругла, довжина рукоятки складає 31 см., сталева частини 10 см.. На сталі наявні написи у формі цифр та букв «1 р 35 к». На сталі наявні сліди вм`ятин та іржі. (Т 1 а.м. 40-41 ).

Відповідно до постанови від 23.05.2019 року, молоток з дерев`яною рукояткою, що виданий ОСОБА_4 , визнано речови доказом ( Т-1 а.м. 42).

Висновком експерта № 136 від 29.05.2019 р. стверджується, що у ОСОБА_6 , 1965 р.н., мають місце тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини лівої ліктьової кістки з незначним зміщенням, підшкірної гематоми та садна тім`яної ділянки голови справа, а також садна тім`яно-потиличної області зліва. Вказане вище тілесне ушкодження могло виникнути по ударному механізму від дії тупого твердого з обмеженою контактуючою поверхнею предмету, можливо від ударів молотком. Строку події 13 травня 2019 р. дані тілесні ушкодження відповідають і згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п. 2.2.2 від 17.01.1995 р. відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня. Тілесні ушкодження, виявлені на тілі у потерпілого ОСОБА_10 не характерні для виникнення їх при падінні. (Т 1 а.м. 51-53)
Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності. Законодавець визначає, що вирок суду вирішує питання достовірності обвинувачення, висунутого щодо конкретної особи, по суті. Вирішення цього питання пов`язане із з`ясуванням великого кола питань, які є невід`ємною складовою частиною складу кримінального правопорушення. Лише в результаті судового розгляду і лише за вироком суду особа може бути визнана винною у вчиненні злочину.
Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Виходячи з положень ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.
Твердження захисника про те, що вищенаведений висновок експерта №136 від 29.05.2019 року є недопустимим доказом, так як містить посилання на медичну документацію, яка в основному і стала підставою для його складання, та яка отримана останнім в супереч вимог ч. 4 ст.69 КПК України, суд вважає, безпідставним.
Згідно ч.4 ст. 69 КПК України, експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи.
Так, сторонами кримінального провадження не надано суду доказів про те, що експертом за власною ініціативою збирались матеріали для проведення експертизи, а саме по собі посилання у висновку експерта на медичну документацію цього не підтверджують.
Також, суд вважає, що безпідставним є твердження захисника про те, що в супереч ст.358 КПК України, судом не було досліджено та оголошено відомостей, що містяться у медичних документах, які лягли в основу висновку судово-медичної експертизи.
Так, відповідно до ч.1 ст. 358 КПК України, протоколи слідчих (розшукових) дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, якщо в них викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, повинні бути оголошені в судовому засіданні за ініціативою суду або за клопотанням учасників судового провадження та пред`явлені для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження.

Досліджений під час судового розгляду висновок експерта №136 від 29.05.2019 року не викликав сумніву у суду щодо його належності, як доказу, оскільки підтверджує факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що узгоджується, як з показами самого обвинуваченого, так і з показами потерпілого, тому суд і не ініціював про дослідження та оголошено відомостей, що містяться у медичних документах, які лягли в основу висновку судово-медичної експертизи, а збоку учасників судового провадження, в тому числі захисту, такого клопотання заявлено не було.
Отже, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що висновок експерта №136 від 29.05.2019 року є належним та допустимим доказом.
Суд також не може погодитися із твердженням захисника про те, що обвинувачений оборонявся від потерпілого, і перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, спричиненого незаконним вторгненням, схопив перше, що потрапилось під руки, чим виявився молоток, та наніс два удари останньому, як йому здалося в область спини, оскільки характер та локалізація тілесних ушкоджень, згідно вище наведених та досліджених висновку експертизи №136 від 29.05.2019 року та показів потерпілого ОСОБА_6 , що узгоджується між собою, свідчать про наявність умислу на нанесення тілесних ушкоджень останньому.

Таким чином, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При обранні міри покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: судом не виявлено.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого: не встановлено.

Враховуючи наведене, та беручи до уваги досудову доповід Тячівського РВ філії Державної установи «Центр пробації», згідно до якої виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбуття покарання, а тому його слід звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази молоток з дерев`яною рукояткою, який зберігається в кімнаті речових доказів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, повернути власнику ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1