Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
особи, відносно якої розглядається клопотання
про закриття провадження ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000160, яке надійшло на адресу суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кам`янка Черкаської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, якій оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України (в редакції на момент вчинення злочину), -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва від прокурора надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 17.03.2020 року відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до клопотання, ТОВ «Фактор Нафтогаз» зареєстроване Голосіївською районною державною адміністрацією Свідоцтво про державну реєстрацію від 23.09.2020 № 1068 1-7 0002 023329, взято на податковий облік від 23.09.2008 № 100140876 ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ТОВ «Укр Ойл» (). На момент вчинення кримінального проступку знаходилось на податковому обліку в ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, за юридичною адресою: м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 35-в.
Відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» () №1 від 09.09.2008 року, ОСОБА_5 займала посаду директора ТОВ «Фактор Нафтогаз», яка 11.06.2020 була звільнена з посади директора Товариства за згодою сторін наказ ТОВ «Фактор Нафтогаз» № 00172.
ОСОБА_5 , як службова особа підприємства, в своїй діяльності повинна керуватись відповідними нормами чинного законодавства України щодо повноти і своєчасності нарахування та сплати податків, а саме:
- згідно зі ст. 67 Конституції України: - кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом;
- згідно з ч. 6 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 (із змінами та доповненнями): керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів;
- згідно зі ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) платник податків зобов`язаний:
- п.п.16.1.2. вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;
- п.п.16.1.3. подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;
- п.п.16.1.4. сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом;
- згідно з п. 109.2 ст. 109 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) - вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
Так, основним видом діяльності ТОВ «Фактор Нафтогаз» (), є: оптова торгівля Твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.
Встановлено, що в ході фінансово-господарської діяльності між ТОВ «Компанія «Нафто-Зеларт» (постачальник) та ТОВ «Фактор Нафтогаз» (покупець) укладено договори поставки бензину та дизпалива №240914 від 24 вересня 2014 року на суму 1 800 000,00 грн., №2506 від 25 червня 2014 року на суму 2 000 000,00 грн., №250914 від 25 вересня 2014 року на суму 2 000 000,00 грн., №260914 від 26 вересня 2014 року на суму 1 600 000,00 грн., №28/03-14Н від 31 березня 2014 року на суму 4 330 000,00 грн., №31-03- 14Н від 31 березня 2014 року на суму 3 900 000,00 грн., №310314НЗ від 31 березня 2014 року на суму 3 600 000,00 грн., за наслідками виконання яких по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по даному контрагенту станом на 01 жовтня 2016 року обліковувалась дебіторська заборгованість на загальну суму 19 230 000,00 грн., в тому числі і ПДВ.
Вказана заборгованість виникла за рахунок перерахування коштів на банківський рахунок ТОВ «Компанія «Нафто-Зеларт» за товар, який в свою чергу на адресу ТОВ «Фактор Нафтогаз» в межах терміну позовної давності не був поставлений.
Також встановлено, що на підставі ухвали господарського суду міста Києва від 05 лютого 2018 року у справі №910/32563/15 ТОВ «Компанія «Нафто-Зеларт» (01033, м. Київ, Голосіївський район, вул. Саксаганського, будинок 57 літ. Б; ) визнано банкрутом та ухвалено рішення, щодо ліквідації банкрута - як юридичної особи та внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про проведення державної реєстрації, щодо припинення юридичної особи.
Після визнання банкрутом ТОВ «Компанія «Нафто-Зеларт», директор ТОВ «Фактор Нафтогаз» ОСОБА_5 віднесла до складу інших витрат у 2-му кварталу 2018 року суму дебіторської заборгованості списаної по контрагенту ТОВ «Компанія «Нафто-Зеларт» у розмірі 19 230 000,00 грн., та віднесла зазначену суму до складу інших операційних витрат звіту про фінансові результати (форма №2) у рядку 2180 «Інші операційні витрати», яка була вже віднесена до складу податкового кредиту з ПДВ у березні, червні, вересні 2014 року на загальну суму 3 205 000,00 грн.
Але, пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Так, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Вимогами пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Аналіз наведених норм свідчить, що у разі, якщо оплачені товари (послуги) не було отримано після закінчення терміну позовної давності, така операція на дату списання безнадійної дебіторської заборгованості не відповідає нормі пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, відповідно до якого до податкового кредиту включаються суми ПДВ, сплачені/нараховані при придбанні товарів, послуг, необоротних активів. Також, у разі попередньої оплати товарів/послуг, які в межах терміну позовної давності не були поставлені, факт придбання таких товарів/послуг, як це передбачено пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України також відсутній та, відповідно, відсутнє право платника на податковий кредит за такими товарами/послугами.
Таким чином, ОСОБА_5 в порушення вимог - пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, будучі відповідальною за ведення бухгалтерського та податкового звітів, своєчасності, правильності та повноти складання зазначеної звітності, не включила безнадійну заборгованість (заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності), визначеного за правилами бухгалтерського обліку, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 205 000,00 грн.;
Також в ході досудового розслідування встановлено, що у період з 28 листопада 2018 року по 11 січня 2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві проведена «Документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Фактор Нафтогаз» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року, валютного законодавства за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року та іншого законодавства» за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 18 січня 2019 року №15126-15-14-02-02/36134497 та винесені ППР.
Згідно з висновками акту перевірки ТОВ «Фактор Нафтогаз» встановлено, що директор ОСОБА_5 віднесла суми ПДВ до складу податкового кредиту у березні, червні, вересні 2014 року на загальну суму 3 205 000,00 грн. незважаючи на той факт, що, якщо платник податку при придбанні товарів/послуг на підставі отриманої податкової накладної сформував податковий кредит при попередній оплаті товарів/послуг, які в межах терміну позовної давності не були поставлені, то в податковому періоді, в якому відбувається списання дебіторської заборгованості, платнику податку необхідно відкоригувати суму податкового кредиту, сформованого при попередній оплаті непоставлених товарів/послуг.
Крім того, висновками акту перевірки, також встановлено, що ТОВ «Компанія «Нафто-Зеларт» визнано банкрутом та діяльність підприємства припинено. Відповідно до наданих на перевірку оборотно-сальдові відомості по рахункам 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 944 «Сумнівні та безнадійні борги», 79 «Фінансові результати» за перевіряємий період, ТОВ «Фактор Нафтогаз», після визнання ТОВ «Компанія «Нафто-Зеларт» банкрутом, віднесло до складу інших витрат у 2-му кварталі 2018 року суму списаної безнадійної дебіторської заборгованості по контрагенту ТОВ «Компанія «Нафто-Зеларт» у розмірі 19 230 000,00 грн., що відображено у складі інших операційних витрат, звіту про фінансові результати у рядку 2180 «Інші операційні витрати».
Таким чином, згідно з висновками акту «документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Фактор Нафтогаз» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року, валютного законодавства за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року та іншого законодавства», посадові особи ТОВ «Фактор Нафтогаз» порушили вимоги Податкового кодексу України, а саме:
- пункт 198.1, пункт 198.2, пункт 198.3, пункт 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого, у лютому 2018 року занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 205 000,00 грн.;
На підставі акта перевірки та відображених у ньому висновків податковим органом 13 лютого 2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення №2, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 3 205 000,00 грн.
Також встановлено, що службові особи ТОВ «Фактор Нафтогаз» оскаржували податкові повідомлення-рішення в адміністративному та судовому порядку. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києві від 07.10.2019 року, ТОВ «Фактор Нафтогаз» відмовлено у задоволенні адміністративного позову щодо оскарження податкових повідомлень-рішень до Головного управління ДФС у м. Києві.
Крім того, рішенням шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 року, ТОВ «Фактор Нафтогаз» відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, щодо оскарження податкових повідомлень-рішень до Головного управління ДФС у м. Києві та податкове повідомлення-рішення залишено без змін.
Тобто на цей час податкові повідомлення - рішення є узгодженими.
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи службовою особою ТОВ «Фактор Нафтогаз, усвідомлюючи що платник податку при придбанні товарів на підставі отриманої податкової накладної сформував податковий кредит при попередній оплаті товарів, які в межах терміну позовної давності не були поставлені, то в податковому періоді, в якому відбувається списання дебіторської заборгованості, платнику податку необхідно було відкоригувати суму податкового кредиту, сформованого при попередній оплаті непоставлених товарів, не здійснила корегування суми податкового кредиту та передбачаючи настання наслідків у вигляді ненадходження до державного бюджету коштів у значних розмірах, в денний час доби, перебуваючи за робочим місцем в офісному приміщенні ТОВ «Фактор Нафтогаз», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 35-В, в порушення вимог Податкового кодексу України та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, будучі відповідальною за ведення бухгалтерського та податкового звітів, своєчасності, правильності та повноти складання зазначеної звітності та подання їх до контролюючих органів, в березні 2018 року, повторно внесла в декларацію з ПДВ за лютий 2018 рік в графу «інші витрати» та до звіту про фінансові результати у рядку 2180 «Інші операційні витрати», суму списаної дебіторської заборгованості по контрагенту ТОВ «Компанія «Нафто-Зеларт» у розмірі 19 230 000,00 грн., та подала декларацію в ДПІ у Голосіївському районі ТУ ДФС у м. Києві, в електронному вигляді за особистим електронним підписом, у зв`язку з чим, була незаконно сформована сума податкового кредиту з ПДВ у розмірі 3 205 000 грн.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, захисник, особа, відносно якої розглядається клопотання про закриття провадження, ОСОБА_5 вважала за можливе звільнити її від кримінальної відповідальності.
Під час проведення підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженню суд прийшов до висновку, що є підстави для закриття провадження, виходячи з наступного.
У п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, минуло два роки.
Як вбачається з клопотання, ОСОБА_5 інкриміновано умисне ухилення від сплати податку на додану вартість, що входить в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненими службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження коштів до державного бюджету у значних розмірах, тобто ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 212 КК України (в редакції на момент вчинення злочину), за який передбачене покарання у виді штрафу до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто є злочином невеликої тяжкості.
За таких обставин, перевіривши, що підозрюваній ОСОБА_5 роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, спливу двохрічного терміну з моменту вчинення злочину, з урахуванням згоди ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави, зважаючи на те, що вона вчинила злочин вперше, визнала свою вину та щиросердно розкаялася у вчиненому, перебіг давності не переривався, суд вважає, що є достатні підстави для її звільнення від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 212 КК України (в редакції на момент вчинення злочину), та закриття кримінального провадження щодо неї.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314 КПК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України (в редакції на момент вчинення злочину), у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0000160 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 212 КК України (в редакції на момент вчинення злочину) - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1