Справа № 447/1981/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1539/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 24.10.2019 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Держів Миколаївського району Львівської області, яка та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.310 КК України;
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
встановила:
цим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.310 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Вироком суду ОСОБА_7 визнана винною у тому, що вона навесні 2019 року на присадибній ділянці на АДРЕСА_1 , умисно незаконно здійснила посів снотворного маку в кількості 130 рослин та незаконно вирощувала їх, такими діями вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.310 КК України.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Зазначає, що обвинувачена визнала вину у вчиненому, щиро розкаялася, активно сприяла у його розкритті. Крім того, вказує, що обвинувачені відповідно до 89 КК України є такою, що не має судимості, а тому висновок суду першої інстанції про те, що вона раніше вчиняла злочин є безпідставним.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу захисника, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 п.1 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо для наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
В підготовчому судовому засіданні стороною захисту було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, в задоволенні якого, ухвалою суду від 26.09.2019 р. відмовлено оскільки обвинуваченою вчинено злочин не вперше, так як вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 22.08.2013 р. засуджена за ч.1 ст.310 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн.
Разом з цим, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про неможливість звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно досудової доповіді (а.с.50), обвинувачена ОСОБА_7 до вчиненого злочину ставиться негативно, щиро розкаюється та шкодує про вчинене.
Під час судового розгляду у суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 визнала вину у вчиненому та щиро розкаялася.
Під час досудового розслідування обвинувачена активно сприяла розкриттю злочину, про що зазначено в обвинувальному акті як одна з обставин, яка пом`якшує покарання.
Поряд з цим, встановлено, що вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 22.08.2013 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.
Згідно довідки № 447/2448/13-к/494/2019 від 21.08.2019 р. призначений вказаним вироком суду штраф в розміні 1700 грн. сплачено ОСОБА_7 добровільно в належні строки. (а.с.20).
Відповідно до п.5 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Відтак, ОСОБА_7 є особою яка не має судимості, оскільки протягом року після відбуття покарання, сплати штрафу, не вчинила нового злочину.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», не утворює повторності раніше вчинений злочин, за який особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, засуджено без призначення покарання або зі звільненням від покарання, а також злочин, судимість за який було погашено чи знято.
Аналізуючи вищенаведене колегія суддів приходить до переконання, що у разі вчинення особою злочину раніше, судимість за який погашена, злочин втратив своє правове значення, тому особа визнається такою, що вчинила злочин вперше.
З огляду на це, обвинувачена ОСОБА_7 , яка до вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 24.10.2019 року раніше вчиняла злочин, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України, що втратив своє правове значення, оскільки судимість за нього погашена, є такою, що вчинила злочин вперше.
Колегія суддів приходить по висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_7 щиро розкаялась, активно сприяла у розкритті злочину, злочин, передбачений ч.1 ст.310 КК України є злочином невеликої тяжкості, її слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Відтак, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК України, вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 24.10.2019 року підлягає скасуванню із звільненням обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 412, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 задоволити.
Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 24.10.2019 року відносно ОСОБА_7 скасувати.
Звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4