Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/470/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 травня 2021 року в кримінальному провадженні № 0001520 від 25 жовтня 2019 року за ч.3,4 ст.187 КК України про продовження обвинуваченому:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянину України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

строку тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0001520 від 25 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого за ч.ч.3,4 ст.187 КК України, ОСОБА_9 обвинуваченого за ч. 4 ст.187 КК України та ОСОБА_10 обвинуваченого за ч. 4 ст.187 КК України.

Під час судового засідання у вказаному кримінальному провадженні процесуальний прокурор ОСОБА_11 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри останнього у вчиненні умисних особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.187 КК України та ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування інших запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 травня 2021 року клопотання прокурора задоволено, а обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 04 липня 2021 року.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, які вчинені в складі організованої злочинної групи, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, санкція одного з яких передбачає позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років, а також те, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, продовжувати злочинну діяльність, може впливати на свідків і потерпілих, які ще не допитані, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, вказано, що матеріали кримінального провадження містять дані про перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під медичним наглядом, а також те, що останній отримує призначене амбулаторне профілактичне лікування, стан здоров`я його визначається як відносно задовільний, що відповідає наявним хронічним захворюванням. Будь-яких даних про неможливість лікування захворювань обвинуваченого ОСОБА_8 в умовах ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить змінити ухвалу суду та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого обов`язків згідно ст..194 КПК України або визначити обвинуваченому ОСОБА_8 заставу в розмірі 80 000 грн.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі його підзахисний буде переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

З посиланням на п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, захисник стверджує про відсутність законних підстав для подальшого тримання його підзахисного під вартою, оскільки ОСОБА_8 перебуває під вартою вже досить тривалий час, що є порушенням його Конституційного прав та законних інтересів.

Крім того, захисник вказує, що суд при продовженні строку тримання ОСОБА_8 під вартою не врахував, що останній має постійне місце проживання, позитивні характеристики, тобто має сталі соціальні зв`язки, а також хронічні захворювання, які потребують постійної медичної допомоги.

Також апелянт зазначає, про те, що інші обвинувачені в даному кримінальному провадженні не перебувають під вартою, у зв`язку з чим будь-яких обґрунтованих підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 матеріали провадження не містять.

Зокрема захисник вказує, що ОСОБА_8 утримуючись під вартою, зіткнувся з затримками в отриманні консультацій з лікарем, або взагалі відсутністю консультацій, не проведенням оперативного лікування, у зв`язку з чим на його думку це є порушенням ст..3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При таких обставинах, захисник вважає, що висновки судді є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України,

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у розбійному нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством та погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном в особливо великих розмірах, а також вчинене особою, яка раніше вчинила розбій, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України та у двох розбійних нападах з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством та погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я, яка зазнала нападу, вчиненого організованою групою осіб, поєднаному із проникненням у житло, як особою, яка раніше вчинила розбій, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.187 КК України.
Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 травня 2021 року ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку з продовженням існуванням ризиків п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також не можливістю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

У зв`язку з вищевикладеним, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк тримання обвинуваченому ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинах, санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим суддя районного суду під час розгляду клопотання прокурора дійшов до правильного висновку, про існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, не працює, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому згідно з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» та «Мацнеттер проти Австрії» існує можливість ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності подальшого утримання його підзахисного під вартою спростовуються вищевикладеним та матеріалами судового провадження.

Колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та виконання судового рішення у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховує можливість обвинуваченого ОСОБА_8 зникнути з місця проживання, ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, можливість вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Стосовно доводів захисника про визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. У зв`язку з чим ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні ряду насильницьких кримінальних правопорушень розмір застави не визначався. Діючим кримінально-процесуальним законом призначення розміру застави під час вирішення питання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не передбачено.

Крім того, необхідно зазначити, що з наданої довідки Кропивницької міської медичної частини № 14 філії ДУ «ЦОЗ ДКВСУ» в Кіровоградській області вбачається що філією було направлено листа з приводу можливого проведення обстеження хворого, однак відповіді на даний час не отримано. У зв`язку можливо зробити висновок, що обвинувачений ОСОБА_8 продовжує перебувати під медичним наглядом, отримує призначене амбулаторне лікування.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора і продовжив строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 травня 2021 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою в кримінальному провадженні № 0001520 від 25.10.2019 року за ч.3,4 ст.187 КК України на 60 днів, а саме до 04 липня 2021 року включно залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4