Справа № 194/806/21
Номер провадження 1-кс/194/237/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

01 червня 2021 року м. Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП№1 ПРВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Донецьк, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

11.02.2021 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст.75.76 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП№1 ПРВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 приблизно о 18.30 год. 29.05.2021 року, прийшов до території домоволодіння АДРЕСА_3 з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном останнього, через хвіртку ОСОБА_6 проник на вищевказану територію домоволодіння, де постукав у вхідні двері будинку, які відчинив ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_6 діючи з єдиним злочинним умислом, заздалегідь заготовленою металевою трубою, відразу наніс один удар потерпілому ОСОБА_7 в область голови. Від нанесеного удару потерпілий ОСОБА_7 впав на землю в подвір`ї домоволодіння. Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на розбійний напад, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_7 , два удари металевою трубою в область голови. Після чого ОСОБА_6 з метою протиправного вилучення чужого майна з корисливих спонукань заволодів у ОСОБА_7 грошовими коштами в сумі 1500 грн., при цьому заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток черепа та забійних ран голови. З викраденим майном ОСОБА_6 з місця події зник та розпорядився ним на власний розсуд.

30 травня 2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.
30 травня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
У діях підозрюваного ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Прокурорв судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Також, зазначив, що підозрюваний раніше судимий за тяжке корисливе кримінальне правопорушення та вчинив нове корисливе правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком, тому просив суд застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, оскільки підозрюваний виховувся у неповній сім`ї.

Вислухавши підозрюваного, захисника, прокурора, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2021 року за №0000134 за ч. 4 ст. 187 КК України.

30 травня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
В порядку ст.208 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 затриманий о 06-50 год. 30 травня 2021 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 30 травня 2021 року, протоколом огляду предмету від 30 травня 2021 року, протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України від 30 травня 2021 року, протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 30 травня 2021 року.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об'єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов'язана мати докази, достатні для пред'явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов'язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред'явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року, де суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року де суд зазначив «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування»; у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, де суд зазначив «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст. 177,178,183 КПК України та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який у відповідності зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, раніше судимий, вважаю, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний не одружений, на утриманні нікого немає, не працює, що вказує на відсутність у нього міцних сімейних зв`язків, захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, відповідно до пред`явленої підозри вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, таким чином менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч 1 ст 177 КПК України.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що підозрюваний виховувався у неповній сім`ї, суд не приймає до уваги, оскільки це не є вагомою підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому слідчий суддя враховує те, що підозрюваний добре знає як потерпілого так і свідків, а тому може впливати на їх покази.

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілогота переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

З урахуванням вище переліченого, слідчий суддя вважає, що не має підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Отже в задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити.

На підставі зазначеного та враховуючи те, що згідно пред`явленої підозри ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення поєднанне із застосуванням насильства, тому підстав для визначення останньому застави слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, п.1,3,5 ч. 1 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП№1 ПРВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.00 годин 27 липня 2021 року.

Ухвала слідчого судді діє до 18-00 годині 27 липня 2021 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» м. Дніпро у Дніпропетровській області.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_6 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1