Справа № 314/325/21
Провадження № 1-кп/314/288/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2021 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000893 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торецьк Донецької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.01.2011 Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 місяця арешту. Звільнений 28.02.2011 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 13.01.2012 Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 190 КК України до 120 годин громадських робіт;

- 27.04.2012 Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 1 року 15 днів позбавлення волі;

- 12.10.2012 Радянським районним судом м. Макіївки Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 297, ч. 1 ст. 304 КК України із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.06.2014 на підставі Закону України "Про амністію у 2014 році";

- 23.01.2018 Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.01.2020 не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі, яка складає 1 рік 7 місяців 17 днів, замінено більш м`яким покаранням обмеженням волі на той же строк;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
04.09.2020 засуджений до обмеження волі ОСОБА_3 прибув для відбуття покарання за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 23.01.2018 з Державної установи "Ігренський виправний центр (№ 133)" до Державної установи "Дружелюбівський виправний центр (№ 1)" Цього ж дня ОСОБА_3 був ознайомлений під розписку з Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, порядком і умовами відбування покарання у вигляді обмеження волі, а також попереджений про дисциплінарну та кримінальну відповідальність за скоєння правопорушень (ст.ст. 68, 69 КВК України, ч. 1, ч.2 ст. 390 КК України)

27.12.2020 приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , буду особою, яка відбуває покарання у вигляді обмеження волі, маючи умисел на самовільне залишення місця обмеження волі, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, вийшов з приміщення гуртожитку установи та направився до воріт автотранспортного контрольно-пропускного пункту Державної установи "Дружелюбівський виправний центр (№ 1)", яка розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, смт. Кам`яне, вул. Зелена, 1, де через пройом у воротах, подолавши огорожу території установи, самовільно залишив місце обмеження волі, на маршрутному таксі направився до м. Запоріжжя з метою подальшого переїзду до м. Торецьк Донецької області.

27.12.2020 о 05 годині 40 хвилин за результатами вжитих першочергових розшукових заходів службовими особами Державної установи "Дружелюбівський виправний центр (№ 1)" засудженого ОСОБА_3 було виявлено та затримано на території автовокзалу, який розташований по пр. Соборному, 20 у м. Запоріжжя, після чого повернуто до місця відбування покарання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, підтвердив, що самовільно залишив місце відбування покарання у вигляді обмеження волі при обставинах, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро покаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , наявності в цьому діянні складу кримінального правопорушення та його правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого і вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 390 КК України, як самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, яка відбуває покарання у вигляді обмеження волі.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, має постійне місце проживання, за місцем відбування покарання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд також враховує, що вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 23.01.2018 ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.01.2020 не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі, яка складає 1 рік 7 місяців 17 днів, замінено більш м`яким покаранням обмеженням волі на той же строк.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив вказане кримінальне правопорушення в період відбування покарання, відносно нього необхідно застосувати ст. 71 КК України і до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, невідбутого за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 23.01.2018, у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 17.02.2021.
До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченого ОСОБА_3 у слідчому ізоляторі Державній установі "Вільнянська установа виконання покарань (№ 11), куди його переведено на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.02.2021.

Речові докази: оригінали та копії документів, а також DVD-диск з відеозаписом із зовнішньої камери відеоспостереження, які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом тридцяти днів з моменту вручення їм копії вироку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_5
17.02.2021