Справа №639/4117/20
Провадження №1-кп/639/149/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001187 від 10.06.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тяжких захворювань чи інвалідності не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 29.11.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років 7 місяців позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21.04.2020 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII) зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.02.2018 по 21.04.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, 21.04.2020 року ОСОБА_3 звільнений з під варти у зв`язку з фактичним повним відбуттям призначеного покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за злочини із корисливих мотивів, останній раз 29.11.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 21.04.2020 року із залу суду у зв`язку із відбуттям строку покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став і, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 09.06.2020 приблизно об 11 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, проходив повз багатоповерховий житловий будинок АДРЕСА_3 , де поблизу нього на стоянці помітив автомобіль «Ford Sierra», д.н.з. « НОМЕР_1 », перламутрово - блакитного кольору, зі спущеними колесами, належний раніше йому не знайомому ОСОБА_6 .
Саме в той час в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна, яке, як на його думку, могло знаходитися в салоні вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 спочатку підійшов до вищевказаного автомобіля, а потім відчинив передні пасажирські дверцята, які необачно були залишені незачиненими на замок, подолавши у такий спосіб засіб охорони від вільного доступу, та, діючи усвідомлено, здійснив незаконне потрапляння до салону зазначеного транспортного засобу, з метою викрадення будь-якого майна, яке там зберігалося.
Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі необхідні дії щодо проникнення у сховище, шляхом подолання засобу охорони вказаного легкового автомобіля, яким було обмежено вільний доступ сторонніх осіб до майна, яке знаходилося в його салоні, тобто використовувалось в якості сховища, як володіння ОСОБА_6 .
Перебуваючи у салоні автомобіля ОСОБА_3 , бажаючи довести до кінця єдиний злочинний задум, перебуваючи в салоні автомобіля помітив на передній панелі у спеціально пристосованому гнізді для автомагнітоли магнітофон «Pioneer DEH-P3950MP/XU/ES MFD AUGUST 2007», яким й вирішив заволодіти.
В подальшому ОСОБА_3 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та не зможе завадити скоєнню задуманого злочину, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно заволодів магнітофоном «Pioneer DEH-P3950MP/XU/ES MFD AUGUST 2007», витягнувши його із гнізда.
Після цього, ОСОБА_3 , вважаючи, що він досяг своєї злочинної мети, звернувши на свою користь зазначене майно, зібрався залишити салон автомобіля разом із викраденим магнітофоном.
Однак, ОСОБА_3 не вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так-як його помітив раніше йому не знайомий, ОСОБА_7 , син потерпілого. Саме він, діючи правомірно, затримав ОСОБА_3 на гарячому, коли той намагався залишити салон автомобіля, та викликав поліцію.
По приїзду слідчо-оперативної групи слідчим у складі СОГ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області в ході огляду місця події, в присутності двох понятих того ж дня у період з 14 год. 05 хв. до 14 год. 30 хв. в салоні автомобіля на пасажирському передньому сидінні було виявлено та вилучено магнітофон «Pioneer DEH-P3950MP/XU/ES MFD AUGUST 2007», належний ОСОБА_6 .
В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 намагався заволодіти майном потерпілого ОСОБА_6 на суму 483 гривні, яку підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/1439СЕ-20 від 18.06.2020.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та не оспорює кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 09.06.2020 о 11:30 годині він проходив по вул. Селянській у м. Харкові, де помітив припаркований автомобіль. В цей час він перебував в стані наркотичного сп`яніння, оскільки перед цих вживав «солі» шляхом куріння. Надалі він вирішив вчинити крадіжку будь-якого майна із салону зазначеного автомобіля. Після цього ОСОБА_3 відчинив передні пасажирські двері, які не були закриті на замок, та перебуваючи в салоні автомобіля заволодів магнітолою. Однак, в цей час його дії були помічені раніше незнайомим чоловіком, який його затримав та утримував до моменту прибуття на місце працівників поліції, внаслідок чого його протиправні дії були припинені.

З показань обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що вину у вчиненому злочині він визнає повністю та у вчиненому щиро розкаюється.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі, не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення та не оспорює правову кваліфікацію злочину, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст визнаних фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, неодружений, офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, має постійне місце проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала в стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих речовин.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При прийнятті рішення про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, судом враховується характер вчиненого кримінального правопорушення, той факт, що обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено один епізод крадіжки, інших кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_3 на теперішній час немає, ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та у вчиненому щиро розкаявся, викрадене майно повернуто потерпілому та матеріальних претензій до обвинуваченого він не має, враховуються відомості про особу винного, який має постійне місце проживання, тому суд приходить до висновку про можливість звільнення на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання у місцях позбавлення волі.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 не заявлено.

На підставі статті 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати за проведені Харківським НДЕКЦ МВС України судові експертизи у кримінальному провадженні на загальну суму 2288,30 грн. (дві тисячі двісті вісімдеят вісім гривень 20 коп.), стягувач платежу - Держава, код доходів - 24060300, отримувач платежу - УК Слобідсь/мХар Слобідьски/24060300, п/рахунок - UA0020005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк - Казначейство України (ЕАП).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- магнітофон «Pioneer» моделі «DEH-P3950MP/XU/ES MFD AUGUST 2007», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - вважати повернутим останному як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1