Провадження № 1-кс/761/7001/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004913 від 13.11.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло вищевказане клопотання, яке мотивовано тим, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004913 від 13.11.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004913 від 13.11.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на заволодіння квартирою АДРЕСА_1 . Для полегшення досягнення злочинної мети, в жовтні 2020 року було залучено ОСОБА_6 , який, не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_5 , за грошову винагороду мав зареєструвати фіктивний шлюб із ОСОБА_7 , та, після смерті останньої, привласнити її квартиру шляхом вступу в спадщину ОСОБА_6 , як спадкоємця нерухомого майна, тобто кв. АДРЕСА_1 , з подальшим оформленням довіреності на ім`я ОСОБА_5 на вчинення нотаріальних дій стосовно даної квартири, з метою реєстрації права власності.

Одночасно, злочинним умислом ОСОБА_5 охоплювалось вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 , яка також володіє часткою вищевказаної квартири та відповідно до законодавства має право на спадкування частки рідної сестри, за допомогою вогнепальної зброї невстановленого зразка, яку останній заздалегідь придбав.

Так, 12.11.2020, приблизно об 11 год. 10 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , куди також прибула ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя потерпілої з метою подальшого заволодіння нерухомим майном останньої, під приводом святкування одруження, почав спільно із останньою вживати спиртне.

Користуючись неувагою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи умисел на умисне вбивство потерпілої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наливав у чарку потерпілої із заздалегідь заготовленої пляшки суміш метилового спирту, при цьому, спостерігав за тим, щоб остання випила таку суміш в достатній кількості для її отруєння.

Того ж дня, в результаті погіршення стану здоров`я, викликаного вжиттям отруйної суміші метилового спирту, ОСОБА_7 було доставлена до Київської міської клінічної лікарні, де 13.11.2020 остання померла в результаті отруєння метанолом.

Після вчинення всіх необхідний дій для настання смерті ОСОБА_7 , того ж дня, а саме 12.11.2020 ОСОБА_5 , продовжуючи злочинні дії, спрямовані на умисне вбивство двох осіб, під приводом прогулянки, домовився про зустріч із ОСОБА_8 у вечірній час на території Національного природного парку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », неподалік від вулиці Ягідна в м. Києві.

Так, 12.11.2020, в період часу приблизно з 21 год. 30 хв. по 22 год. 40 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи разом з ОСОБА_8 на території Національного природного парку «Голосіївський», неподалік від АДРЕСА_3 , впевнившись, що перебуває у безлюдному місці та ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає за його діями, користуючись такими обставинами, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті потерпілій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи при цьому вогнепальну зброю невстановленого зразка, здійснив один постріл в праву область голови ОСОБА_8 , чим спричинив кульове проникаюче сліпе поранення голови з пошкодженням головного мозку, внаслідок якого ОСОБА_8 померла.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-ІІ, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено, що до повноважень поліції належить здійснення контролю за дотриманням фізичними і юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, інших предметів, на які поширюється дозвільна система внутрішніх справ, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» № 576 від 12.10.1992, якою встановлено особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку і використання спеціально визначених предметів, що розповсюджується, серед іншого, на бойові припаси, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, на початку листопада 2020 року, перебуваючи на території Національного природного парку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », знайшов предмет, конструктивно схожий на корпус гранати Ф-1 та 2 предмета, конструктивно схожі на підривачі до ручних гранат типу УЗРГМ, тобто незаконно без передбаченого законом дозволу придбав дані пристрої та почав їх зберігати без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів та вибухових речовин, та караність такого діяння.

В подальшому, ОСОБА_5 переніс вищевказані предмети до власного місця мешкання, тобто до кв. АДРЕСА_4 , де продовжив незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу, тим самим умисно вчинив незаконні дії з придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, в матеріалах кримінального провадження наявні достатні дані, на підставі яких ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень, якому 26.02.2021 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України.

З метою забезпечення покарання у виді конфіскації майна, яке може бути призначене ОСОБА_5 судом, що передбачено санкцією п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, слідчий звернулась з даним клопотанням про арешт майна.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, вказавши, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення власника є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя дійшла висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України, визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, старший слідчий СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, вказує, що метою накладення арешту на майно є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження № 0004913 від 13.11.2020 вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч п. 6 ч. 2 ст. 115 України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Разом з тим, встановлено, що на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 належить 1/2 частки кв. АДРЕСА_5 , загальною площею 43 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За змістом ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити останньому у разі встановлення його вини у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частки квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 43 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1