Номер провадження: 11-сс/813/751/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

12.05.2021 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст.398 КПК України апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2021 року про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001066 від 21 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001066 від 21 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою накласти арешт на автомобіль Ford Focus 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та вилучити його у ОСОБА_6 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши надані матеріали, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за нею з таких підстав.

Пункт 8) ч.2 ст.129 Конституції України передбачає, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно з ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Відповідно до п.9) ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.

Відповідно до п.7) ч.1 ст.393 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

З положень зазначеної статті убачається, що потерпілий має право на оскарження судових рішень на стадії судового розгляду кримінального провадження у частині, що стосується його інтересів.

В свою чергу положеннями ч.7 ст.173 КПК України встановлено, що право оскаржити судове рішення щодо арешту майна мають право підозрюваний, обвинувачений, треті особи.

Зі змісту вказаної норми права випливає, що потерпілий та представник потерпілого не є суб`єктами, які наділені правом на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів про арешт майна або відмову в ньому.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, які подані особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Згідно із п.2) ч.3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин, оскільки потерпіла ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 не мають права на оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 26 квітня 2021 року про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001066, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що відповідно до положень п.2) ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись, статтями 7, 9, ч.7 ст.173, п.7 ст.393, п.2) ч.3 ст.399, 405, 419, 422 КПК України суддя-доповідач, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2021 року про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001066 від 21 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України повернути особі, що її подала разом з апеляційною скаргою та всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач Одеського
апеляційного суду ОСОБА_2