Справа № 712/5265/21
Провадження № 1-кс/712/2787/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ПП «Інститут з питань іхтіології» на бездіяльність слідчого, в порядку ст. ст. 303-307 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ПП «Інститут з питань іхтіології» звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність слідчого, в порядку ст. ст. 303-307 КПК України, в якій просить зобов`язати посадових осіб Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкаси) Територіального управління ДБР в місті Києві в порядку ст. 214 КПК України прийняти та невідкладно зареєструвати подану заяву ОСОБА_2 від 05.05.2021 про вчинення кримінального правопорушення головного спеціаліста Управління державного екологічного нагляду (контролю) у Полтавській області ОСОБА_3 , посадових осіб Управління авіації та поліції на воді м. Києва та працівників поліції до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за цією заявою про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 162 та ст. 206 КК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318- 380 КПК України.
З аналізу статей глави 26 КПК України впливає, що територіальна підсудність скарг не визначена, разом з цим зі змісту ч.1 ст. 303 КПК України вбачається, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Однак, відповідно до норм КПК України клопотання, заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених розділом 1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч.1 ст.17 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Статтями 32, 218 КПК України визначено порядок місця проведення досудового розслідування та територіальну підсудність. Зокрема, частиною 1 статті 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 листа Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013 р. № 223-559/0/4-13, зазначено, що беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).

Таким чином, застосовуючи аналогію зазначених процесуальних норм, якими унормовані питання підсудності при зверненні слідчих та прокурів до суду із клопотаннями про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, до питання відкриття провадження у скаргах на дії слідчих та прокурорів під час досудового розслідування, які юрисдикційно знаходяться в інших районах, такі скарги мають повертаються заявникам із роз`ясненням права на звернення до суду відповідної юрисдикції.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

З матеріалів скарги вбачається, що 05.05.2021 року заява про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст.ст. 214, 216 КПК України) подана адвокатом ОСОБА_2 в інтересах ПП «Інститут з питань іхтіології» до Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкаси) ТУ Державного бюро розслідувань в місті Києві за адресою м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, що підтверджується трекінгом поштових відправлень, та знаходиться поза межами територіальної підсудності слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси.
За таких обставин, вважаю, що скарга подана з порушенням територіальної підсудності, та матеріали скарги підлягають поверненню заявнику для звернення за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, -
У Х В А Л И В:

Скаргу скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ПП «Інститут з питань іхтіології» на бездіяльність слідчого, в порядку ст. ст. 303-307 КПК України - повернути скаржнику для звернення до Печерського районного суду м. Києва.

Копію ухвали разом з матеріалами скарги невідкладно направити скаржнику.

Роз`яснити заявнику право повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня проголошення, безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Слідчий суддя: ОСОБА_1