Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/189/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категоріяст. 307 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2021 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крупець, Червоноармійського району, Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання в ДУ «Петрівська ВК №49», за ч. 2 ст. 307 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000244,за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України на строк 53 дні, а саме з 11 год.30 хв. 09.04.2021 до 11 год. 30 хв. 31.05.2021,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000244,за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру про те, що 29.10.2020 при проходженні посилки на територію ДУ «Петрівська ВК №49», яка розташована по вул. Польова, 1 с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області при огляді серед продуктів харчування, а саме банці із вмістом томатної пасти та банці із вмістом кабачкової ікри, було виявлено два згортки із речовиною зеленого кольору рослинною походження. Відповідно до висновку експерта №1482 від 03.11.2020 виявлена речовина, це особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 11,96 грама.
В ході розслідування кримінального провадження було встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_8 .
Неодноразово судимий за скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, останній раз 14.05.2015 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі, ОСОБА_8 відбуваючи покарання в ДУ «Петрівська виправна колонія №49», належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а навпаки, неухильно дотримуючись неписаних норм і правил поведінки передбачених особливим злодійським кодексом так званих «понять» в умовах позбавлення волі, цинічно нехтуючи вимогами Закону України «Про попереднє ув`язнення» та Кримінально-виконавчого кодексу України, неодноразово порушував режим утримання, зокрема, щодо розпорядку дня, зберігання заборонених предметів, невиконання законних вимог адміністрації установи, порушень меж локалізації, тощо, тим самим здобув авторитет серед засуджених негативної спрямованості, як особа, яка веде «правильний» в злодійських традиціях спосіб життя .
Слідством встановлено факт незаконного надходження на територію ДУ «Петрівська виправна колонія №49» особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу який відповідно до списку №1 таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
До вчинення вказаного злочину причетна група осіб, у складі, як ув`язнених, так і осіб. які перебувають на волі, протиправні дії яких об`єднав та координував ОСОБА_10 .
Даний злочин, зокрема за участю ОСОБА_8 , вчинено за наступних обставин:
Так, наприкінці жовтня 2020, маючи намір на придбання вказаного наркотичного засобу та збут його серед ув`язнених установи, ОСОБА_10 для реалізації злочинного задуму, залучив ув`язнених: ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 (на прізвисько « ОСОБА_12 »), ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 (на прізвисько « ОСОБА_13 ») надавши їм вказівку забезпечити надходження на територію установи «ВК №49» канабісу шляхом його надсилання кур`єрською доставкою ТОВ «Нова Пошта» в посилці з харчовими продуктами, шляхом залучення відповідних осіб з волі.
На виконання даної вказівки, ОСОБА_11 і ОСОБА_8 , у якості відправників посилки з канабісом залучили: ОСОБА_11 - свого кума, мешканця м. Миколаїва ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 свого знайомого ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканця с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, у свою чергу надавши їм, використовуючи мобільні телефони відповідно з сім-картками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 вказівки: першому вчинити дії з придбання, пакування наркотичного засобу в продукти харчування та її відправки, а другому отримати та відправити посилку. При цьому останній не був поінформований, що до вмісту посилки.
Отже, усвідомлюючи, неправомірність дій з придбання та пересилання наркотичного засобу канабісу на територію «ВК№49» з метою подальшого його збуту серед засуджених, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , вступили, тим самим, у злочинну змову на спільну реалізацію даних злочинних намірів.
Так, ОСОБА_11 із власного мобільного телефону НОМЕР_1 о 14 год. 30 хв. 26.10.2020 зателефонував учасникові групи ОСОБА_16 на номер телефону НОМЕР_3 , в якого запитав чи зробив він «махинацию», після чого надіслав на банківську картку ОСОБА_16 грошові кошти та в подальшому на протязі всього дня 26.10.2020 під час неодноразових дзвінків домовився в що саме сховати та куди надіслати посилку із наркотичним засобом канабісом.
В свою чергу ОСОБА_16 , за невстановлених обставин здійснив придбання канабісу та відповідно до вказівки ОСОБА_11 та повідомив останнього про готовність посилки та її відправки(сховавши наркотичну речовину в продукти харчування, а саме банку із кабачковою ікрою та банку з томатною пастою.
В подальшому о 16 год. 39 хв. 26.10.2020 ОСОБА_11 , зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 , а саме НОМЕР_2 та повідомив ОСОБА_8 про необхідність залучення особи, яка зможе отримати посилку із наркотичною речовиною.
Повідомивши ОСОБА_10 щодо здійснення заходів з придбання канабісу та готовності доставки його зазначеним способом на територію колонії, останні ОСОБА_8 та ОСОБА_11 узгодили схему реалізації подальших злочинних дій, а саме:
Надіслати через ОСОБА_16 посилку з продуктами харчування із замаскованим в них канабісом у відділенні ТОВ «Нова Пошта», отримати її через ОСОБА_15 , після чого, через нього ж відправити посилку, але вже з відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» м. Олександрія кур`єрською доставкою до ДУ «Петрівська виправна колонія №49» під вигаданими анкетними даними.
Реалізуючи дану схему доставки канабісу, ОСОБА_15 , необізнаний щодо вмісту посилки, 28.10.2020 близько 09 год. отримав посилку із наркотичною речовиною в відділенні №1 с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області надіслану туди ОСОБА_16 з м. Миколаєва, та доставиши її до м. Олександрія Кіровоградської області, з відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» надіслав до ДУ «Петрівська виправна колонія №49» на ім`я ОСОБА_17 .
За надані ОСОБА_15 послуги з учасниками злочину розраховувалися з ним шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку № НОМЕР_4 відкриту на його ім`я з банківської картки № НОМЕР_5 , якою користується ОСОБА_10 та яка відкрита на ім`я ОСОБА_18 , що підтверджується інформацією АТ КБ «Приватбанк».
29.10.2020 під час надходження посилки до ДУ «Петрівська виправна колонія №49» під час проведення огляду її вмісту серед продуктів харчування, а саме банці з кабачковою ікрою та баночкою із томатною пастою, яка була надіслана ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_17 , було виявлено два згортки із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта №1482 від 03.11.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 11,96 грама
Таким чином, ОСОБА_8 , перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , який організував вчинення даного злочину, вчинивши вищезазначені протиправні дії у сфері обігу наркотичних засобів, як виконавець, тим самим скоїв незаконне придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та передачу його з цією ж метою у місце позбавлення волі, вчиненого за попередньою змовою, групою осіб, тобто ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
31.03.2021 року о 19 год. 50 хв. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та підозрюваному
ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком, без визначення розміру застави.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке 23.07.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 .
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та передачу його з цією ж метою у місце позбавлення волі, вчиненого за попередньою змовою, групою осіб тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 України.
Тому, у разі застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, може впливати на свідків та інших обвинувачених, , а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, як особа, схильна до вчинення злочинів навіть відбуваючи покарання у місцях позюавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в своєму клопотанні слідчий посилався на те, що підозрюваний може впливати на свідків, спілкуватись із свідками та вчиняти інші кримінальні правопорушення. При цьому, на обґрунтування цих доводів слідчий не надав жодних доказів.
Суд не прийняв до уваги безпідставність доводів слідчого. При цьому, в своєму клопотанні слідчий зазначає, що в цій справі вже зібрані усі докази. Вважає, що за таких обставин наслідки спілкування засуджених між собою є неактуальними.
Вважає, що безпідставним є твердження слідчого про можливість впливу на свідків. Постає очевидним запитання: «Як підозрюваний може впливати на свідків відбуваючи покарання в установі покарань з найвищим рівнем безпеки?».

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід, саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення,з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого призначеного покарання ОСОБА_8 в подальшому та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

В суді апеляційної інстанції сторона захисту на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого справи ОСОБА_8 , раніше судимий:
- 16.09.1997 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2ст.206; ч.3 ст.117, ч.2 ст.118, ст.42 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;
- 08.11.2002 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70, ст.71 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- 24.07.2006 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2ст.185; ч.3 ст.185; ч.1 ст.162; ч.1 ст.70, ст.75 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений від відбуття покарання із іспитовим строком на 2 роки;
- 26.04.2007 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбуття покарання із іспитовим строком 3 роки;
- 25.10.2007 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2ст.186, ч. 2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ст.70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбуття покарання із іспитовим строком 3 роки.
- 28.04.2011 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 10.04.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
- 14.05.2015 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, з конфіскацією ј майна.
Також ОСОБА_8 інкримінуються вчинення нового корисливиго кримінального правопорушення під час відбування покарання за попереднім вироком в ДУ «Петрівська ВК №49».
Вказане свідчить, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, продовжив злочинну діяльність під час відбуття покарання за попереднім вироком.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків та інших обвинувачених слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Доводи захисника стосовно відмови у задоволенні клопотання колегією суддів не можуть бути враховано оскільки воно відповідає вимогам КПК України.

Крім того, відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних проступків та умисного, корисливого, тяжкого кримінального правопорушення, який вчинив відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі..
Також, необхідно зазначити, що метою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та зокрема унеможливити спілкування з іншими підозрюваними та свідками, які відбувають покарання в кримінально-виконавчій установі разом з підозрюваним.
А тому, належна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Таким чином підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, згідно п. 175, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Також, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, в якому він обвинувачується, а пред`явлена обвинувачення, є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України.
Враховує вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання: протокол НСРД, протокол ОМП, висновк експерта, протоколом допиту свідків, повідомленням про підозру.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування на початковому етапі досудового розслідування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі відмови у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу впливати на свідків та інших обвинувачених з метою зміни їхніх показань; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України,а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2021 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 ,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000244,за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України на строк 53 дні, а саме з 11 год.30 хв. 09.04.2021 до 11 год. 30 хв.31.05.2021, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4