Справа № 128/1549/18
Провадження №11-кп/801/279/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 29.06.2017 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільського Вінницької області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2018 року за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в:

На розгляді у Вінницькому апеляційному суді перебуває кримінальне провадження за №0000110 від 29.06.2017 відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України з апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2020 року.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного цим вироком та вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2018 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 строк тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 17.05.2018 по дату набрання вироком законної сили.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з дати набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін у виді тримання під вартою, але не більше ніж на 60 днів.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01.02.2021 року клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволено. Продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 01.04.2021 року.
До початку судового розгляду прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 надав суду клопотання про продовження у даному кримінальному проваджені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 діб.
Клопотання мотивоване тим, що строк тримання під вартою застосований відносно обвинуваченого закінчується 01.04.2021 року. А тому, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння аналогічних злочинів, наявність доказів його вини, є особою схильною до вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, перебував у розшуку, має не відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду від 04.12.2018 року, свідчить, що інші запобіжні заходи, визначені пунктами 1-4 ч.1 ст.176 КПК України не забезпечать належної поведінки останнього під час розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав своє клопотання, захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого, який заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що подане прокурором клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Частиною 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Враховуючи те, що завершити розгляд поданих апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції до спливу визначеного ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01.02.2021 р. строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є неможливим, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, тому на думку суду апеляційної інстанції, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення в скоєнні якого він обвинувачуються, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, особливо тяжкого злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого, його поведінку, відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків вказують на обґрунтованість застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки, застосування більш м`який запобіжний заходів не буде ефективним і не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Апеляційний суд враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення, а тому з метою попередження ризику переховування обвинуваченого, продовження вчинення ним кримінальних правопорушень вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою слід продовжити строком на 60 днів.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає зазначеним у ст.177 КПК України меті і підставам обрання запобіжного заходу, а також передбаченим ст.178 КПК України обставинам, які повинні бути враховані при його обранні.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.197, 331, 405 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 16.05.2021 року включно.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4