ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5822/17
Провадження № 1-кп/210/68/21

"30" липня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №0001958 від 01.11.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, українки, громадянки України, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має вищу освіту, офіційно не працевлаштована, раніше не судимої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
31.10.2017 року впродовж дня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно із своїм чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходились за місцем свого проживання - в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої.

Після вживання спиртного, приблизно о 18.00 годині 31.10.2017 року ОСОБА_6 бажаючи продовжити вживати спиртні напої, став прохати у дружини гроші для придбання алкогольних напоїв, на що отримав відмову від дружини.

Дана відмова дружини у наданні грошей обурила ОСОБА_6 , унаслідок чого між подружжям відбулася сварка, в процесі якої ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні гостьової кімнати квартири за вищевказаною адресою завдав ОСОБА_4 одного удару долоню правої руки в область голови, спричинивши їй фізичного болю.

Вказані дії чоловіка, обурили ОСОБА_4 , викликавши у неї гостру неприязнь до ОСОБА_6 та умисел, на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень з вказаних мотивів неприязні.

Діючи з цією метою, ОСОБА_4 пішла до приміщення кухні даного помешкання, де взяла з поверхні столу кухонний ніж, та таким чином підшукала собі знаряддя злочину.

Утримуючи підшуканий ніж у правій руці ОСОБА_4 повернулася до чоловіка у гостьову кімнату квартири за вищевказаної адреси.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні гостьової кімнати квартири АДРЕСА_2 , діючи з метою умисного спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання утримуючи підшуканий нею ніж у правій руці, наблизилася до ОСОБА_6 , та приблизно о 18.30 годин 31.10.2017 року, умисно, зі значною силою, завдала ОСОБА_6 , який стояв звернутим до неї обличчям, одного удару клинком даного кухонного ножа в ділянку лівого стегна, не переслідуючи за мету спричинити чоловіку смерть.

Отримавши ножове поранення в ногу, що супроводжувалося гострою крововтратою з місця ушкодження, потерпілий ОСОБА_6 , впав спиною на підлогу в приміщенні цієї ж гостьової кімнати, та від отриманих тілесних ушкоджень в короткий проміжок часу помер на місці злочину.

Цього ж вечора о 18.42 годині 31.10.2017 року медичними працівниками бригади швидкої медичної допомоги, в приміщенні гостьової кімнати квартир АДРЕСА_2 було констатовано біологічну смерть ОСОБА_6 .

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: однієї колото-різаної рани нижньої третини лівого стегна по зовнішньої поверхні, крововиливів в м`яких тканинах за ходою ранового каналу, пошкоджень підколінної артерії, які згідно висновків судово-медичної експертизи №1831 від 23.11.2017 року та додаткової судово-медичної експертизи №1831/1 «додаткова» від 07.12.2017 року, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_6 , що була констатована о 18.42 годині 31.10.2017 року в приміщенні гостьової кімнати квартири АДРЕСА_2 , та настала в результаті гострої крововтрати, яка розвинулась внаслідок колото-різаного поранення нижньої третини лівого стегна з ушкодженням підколінної артерії.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що померлий являється йому рідним братом. Зазначає, що, після того як його брат зі своєю дружиною ОСОБА_4 повернулись з Нігерії, де перебували 4,5 роки, почали багато пиячити та витрачати зароблені гроші. Він особисто свого брата «кодував» від алкогольної залежності, але як тільки брат повертався в сім`ю, одразу починав випивати. Про події, які стались в день злочину, йому нічого не відомо, дізнався від своєї невістки, яка сказала йому, «мама Свєта вбила ножем його брата», але зазначає, що його брат був дуже спокійний, відносини з дружиною були добрі. Обвинувачену знає біля 40 років, разом з одного села. Міру покарання просив призначити на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнала повністю щодо фактичних обставин, однак, не погодилась із кваліфікацією її дій за ч.2 ст.121 КК України, оскільки, заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_6 захищаючись від його побиття. Так, під час допиту пояснила, що 31.10.2017 року, її чоловік ОСОБА_6 зранку взяв гроші та пішов на роботу. Біля 11.00 години дня їй зателефонували з роботи та повідомили, що чоловік перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після цього, чоловік прийшов додому та ліг спати, а вона пішла на кухню готувати їсти та випила пива «Тетерів» з пляшки 1,5 літра (скільки випила, на даний час не пам`ятає). Коли чоловік прокинувся, почав шукати що є ще випити зі спиртних напоїв. Вона дала йому допити пиво, яке він приніс з собою раніше. Потім ОСОБА_6 почав вимагати у неї гроші, але вона йому не дала. Для того щоб чоловік не пішов з дому пити спиртні напої, вона зачинила двері квартири та сховала ключі. Це розлютило ОСОБА_6 і перебуваючи в кімнаті, він почав її бити по тулубу та голові, від чого вона впала на підлогу. Підвівшись з підлоги, вона пішла на кухню, з метою подальшого готування їжі. Перебуваючи у кухні, взяла ніж, оскільки планувала чистити рибу, в цей час, чоловік далі продовжував на неї кричати і прийшовши до кухні, виштовхав її з ножем в руках до кімнати, який вона поклала на стіл. У кімнаті чоловік знову почав її бити, вимагати гроші та ключі від квартири. В цей час, вона взявши ніж зі столу, впала на підлогу і під час бійки, в напівлежачому стані вдарила його один раз в ногу ножем. Побачила, що з ноги тече кров побігла до людей щоб ті визвали швидку допомогу, а сама тим часом намагалась надати допомогу своєму чоловікові, але не знає як це робиться, тому чоловіка врятувати не змогла. На уточнюючі запитання захисника ОСОБА_5 : Чи був у неї умисел вбити свого чоловіка? ОСОБА_4 відповіла: Ні, умислу вбивати не мала, нанесла йому тілесне ушкодження ножем, оскільки він її бив. Крім того додала, що її чоловік часто пиячив, декілька разів забирала його з наркологічного кабінету, часто її бив, але після цього завжди вибачався, тому вона його пробачала. Щиро розкаялась у скоєному та просила вибачення у родичів померлого. У судовому засіданні просила суд не позбавляти її волі.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 , також підтримала позицію своєї підзахисної, і вважала що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ст.119 КК України, а саме вбивство через необережність, так як не бажала настання його смерті, не могла навіть передбачити настання таких наслідків, тобто обвинувачена не мала умислу на такі дії з її сторони, а навпаки таким чином захищалась від чоловіка.

У зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_4 не оспорювала фактичних обставин викладених у обвинувальному акті, з боку сторони обвинувачення та сторони захисту не заявлялось клопотання про виклик та допит свідків, судом свідки не допитувались.

Окрім визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, її провина повністю підтверджується дослідженими судом письмовими доказами у кримінальному провадженні №0001958, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0001958 від 01.11.2017 року, із зазначення короткої фабули обставин нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень своєму чоловіку ОСОБА_6 , у наслідок яких, останній помер на місці (Том 2, а.с.1);

- протоколом огляду місця події від 31.10.2017 року входу до під`їзду №2, сходинкового майданчику, 3 поверху, приміщення квартири АДРЕСА_2 з доданою фото таблицею, під час якого вилучено: кольоровий рушник зі слідами речовини бурого кольору, пляшку від пива «Тетерів», ніж з кольоровою рукояткою довжиною 20 см, шорти та светер зі слідами речовини бурого кольору, змиви з підлоги (Т. 2 а.п. 5-15);

- протоколом огляду трупа від 31.10.2017 року з доданою фото таблицею, яким оглянуто труп ОСОБА_6 , який знаходився в кімнаті №1 квартири АДРЕСА_2 (Т.2 а.п. 16-21);

- лікарським свідоцтвом про смерть померлого ОСОБА_6 №1831 від 01.11.2017 року, відповідно до якого причиною смерті останнього стала гостра крововтрата, травма підколінної артерії, проникаюче колото-різане поранення лівого стегна, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень (Т. 2 а.п. 22);

- постановою про призначення судово-медичної експертизи від 01.11.2017 року, якою для дослідження до Криворізького МВ ОКЗ «Бюро СМЕ» направлено труп ОСОБА_6 (Т. 2 а.п. 23);

- висновком експерта №1831 від 23.11.2017 року, відповідно до якого При досліджені трупа виявлено ушкодження: одна колото-різана рана нижньої третини лівого стегна по зовнішній поверхні, крововиливи в м`яких тканинах за ходою ранового каналу, пошкодження підколінної артерії; множинні смугасті та дугоподібні садна на обличчі; садно в проекції правого колінного суглобу; садно по передньо-зовнішній верхні верхньої третини правої гомілки; синець в проекції правого колінного суглобу. Вище зазначене колото-різане поранення нижньої третини лівого стегна з ушкодженням підколінної артерії, утворилось прижиттєво, в термін за декілька хвилин до настання смерті, від однієї дії плоского клинкового предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями, згідно даних медико-криміналістичного дослідження такий предмет має - «ширину слідоутворюючої частини клинка на протязі поринулої частини близько 15,7мм, гостре лезо і «П»-подібний обушок товщиною близько 1мм». Направлення ранового каналу згори вниз, ззовні всередину, та дещо справа- наліво, глибина ранового каналу становить 6,1см. Виявлені садна на обличчі утворились прижиттєво, на що вказують їх морфологічні особливості, від дії тупих твердих предметів, за механізмом тертя, ковзання, невиключно що від дії предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути нігті рук. Виявлені садна на нижніх кінцівках утворились прижиттєво від дії тупих твердих предметів за механізмом тертя, ковзання. Виявлений синець в проекції правого колінного суглобу утворився незадовго до настання смерті від ударної дії тупого твердого предмету або при ударі об такий. Виявлене колото-різане поранення на зовнішній поверхні нижньої третини лівого стегна з ушкодженням підколінної артерії, має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1.1.а., п.2.1.2., п.2.1.3.п., «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»), та знаходиться в прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Виявлені садна на обличчі, нижніх кінцівках мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Виявлений синець в проекції правого колінного суглобу має ознаки ЛЕГКОГО тілесного ушкодження. Безпосередньою причиною його смерті з`явилась гостра крововтрата, яка розвинулась внаслідок колото-різаного поранення нижньої третини лівого стегна з ушкодженням підколінної артерії, що підтверджується наявністю ушкоджень, результатом додаткових методів дослідження та не суперечить морфологічним ознакам, виявленим під час дослідження трупа. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа етиловий алкоголь виявлений у концентрації 3,80 проміллє, що у живих осіб може відповідати тяжкому отруєнню. При судово-медичному досліджені трупа морфологічних ознак вживання наркотичних речовин незадовго до смерті не виявлено (Т. 2 а.п. 24-29);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.10.2017 року, відповідно до якого оглядом ОСОБА_4 встановлено, що остання перебуває у стані гострої інтоксикації алкоголем (Т. 2 а.п. 34);

- висновком експерта №1857 від 01.11.2017 року, відповідно до якого об`єктивних ознак, які могли б свідчити про тілесні ушкодження на момент огляду у ОСОБА_4 не виявлено (Т. 2 а.п. 40-41);

- повідомленням про підозру від 01.11.2017 року, якою повідомлено ОСОБА_4 про підозру в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (Т. 2 а.п. 48-50);

- протоколом огляду речей від 04.11.2017 року з доданою фото таблицею, яким оглянуто кухонний ніж (Т. 2 а.п. 57-58);

- висновком експерта №97-МК від 18.12.2017 року відповідно до якого заподіяння рани на клапті шкіри області лівого стегна, вилученого з трупа ОСОБА_6 1958 р.н., не виключене клинком ножа представленого на експертизу, або будь-якого іншого предмета з аналогічними властивостями (Т. 2 а.п. 69-73);

- висновком експерта №233 від 01.12.2017 року відповідно до якого на марлевій серветці (об. №1), шортах (об.№2) встановлена наявність крові людини; на светрі (об.№4, 5) встановлена наявність крові, видова належність якої не встановлена; на светрі (об.№3) наявність крові не встановлена. При серологічному дослідженні в об.№№1-2 виявлені антигени А і ізогемаглютинін анти-В. Виявлені властивості можуть належати особі (особам) групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В зі ізосерологічною системою АВ0, що не виключає можливість походження крові від потерпілого ОСОБА_6 (Т. 2 а.п. 76-82);

- постановою про визнання речових доказів від 19.12.2017 року: шорти та светр зі слідами речовини бурого кольору; змив речовин бурого кольору з поверхні підлоги; один слід папілярних ліній вилучений на пластиковій пляшці з під пива «Тетерев» ємністю 2 л. скопійований на 1 відрізок липкої стрічки який перенесений на фрагмент аркушу білого кольору формату А4; мікрооб`єкти з долонних поверхонь рук, нігтьові зрізи з піднігтьовим вмістом з обох рук трупа, експериментальні зразки відтисків пальців рук та долонь трупа потерпілого ОСОБА_6 (дактилокарта); мікрооб`єкти з долонних поверхонь рук, нігтьові зрізи з піднігтьовим вмістом з обох рук трупа, експериментальні зразки відтисків пальців рук та долонь трупа підозрюваної ОСОБА_4 (дактилокарта); паперовий конверт зі зразками крові трупа потерпілого ОСОБА_6 (Т. 2 а.п. 83-84);

- карткою виїзду швидкої медичної допомоги №547 від 31.10.2017 року відповідно до якої констатовано біологічну смерть ОСОБА_6 (Т. 2 а.п. 88);

- заявою ОСОБА_4 про згоду на проведення слідчих дій в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 (Т. 2 а.п. 101);

- протоколом слідчого експерименту від 30.11.2017 року, за участю підозрюваної ОСОБА_4 , під час якого остання розповіла та показала обставини спричинення нею тілесних ушкоджень ОСОБА_6 від яких настала смерть останнього. (Т. 2 а.п. 102-108);

- висновком експерта №1831/1 (додатковий) від 07.12.2017 року відповідно до якого виявлене у потерпілого колото-різане поранення має напрямок ранового каналу згори вниз, ззовні- всередину, та дещо справа- наліво, глибина якого становить 6,1см шириною від 2,1 до 0,5см. Виявлене колото-різане поранення лівої нижньої кінцівки знаходиться в прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого. Виявлені садна на обличчі та садно і синець на кінцівках, що могли утворитись не більше ніж за добу до смерті, на що вказують їх морфологічні ознаки, не знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті, та мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливість здійснювати постраждалим самостійні дії після заподіяння йому тілесного ушкодження, впродовж проміжку часу, вимірюємого декількома хвилинами. Найбільш ймовірно, із урахуванням морфологічних особливостей виявлених тілесних ушкоджень, від моменту заподіяння ушкодження у вигляді колото-різаного поранення, до настання смерті міг плинути проміжок часу, вимірюємий десятками секунд або декількома хвилинами. Між отриманням ушкоджень у вигляді саден на обличчі та синців на кінцівках міг пройти час вимірюємий від декількох годин до 24 годин, до настання смерті. Колото-різане поранення лівої нижньої кінцівки утворилось від однієї дії плоского клинкового предмета, який володіє колюче-ріжучими властивостями, що встановлено при медико - криміналістичному дослідженні (№87-мк від 22.11.2017р). Потерпілому було нанесено один удар в нижню третину лівого стегна, по його зовнішній поверхні. Виявлені садна на обличчі вірогідніше за все утворились від багаторазових дій тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути нігті пальців рук, про ще свідчить форма, розміри та їх взаємне розташування. Синці на кінцівках утворились від ударних дій тупих твердих предметів, або при ударах об такі. Потерпілий під час нанесення йому тілесних ушкоджень у вигляді колото-різаного поранення, ймовірніше за все знаходився в стоячому положені, та ліва нижня кінцівка могла бути звернута лівою стороною (зовнішньою поверхнею) до травмуючого предмету. Враховуючи анатомічну локалізацію, напрямок ранового каналу, та морфологічні особливості колото-різаного поранення, виключається можливість самостійного заподіяння ушкодження, у тому числі і при падінні з висоти власного зросту на травмуючий предмет. Враховуючи дані огляду трупа на місці виявлення від 31.10.2017р. «труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Труп на дотик дещо теплий, та прохолодний на відкритих ділянках. Трупне заклякання не виражене. Трупні плями не рясні, острівчасті, блідо-рожевого кольору, розташовані в поперековій ділянці, при натисканні на них пружинним динамометром з зусиллям 2кг/см2 протягом 3 секунд троєкратно, зникають та відновлюють свій колір через 3-5 секунд (19:53). Ректальна температура 36,5 °С (час 20.06). Температура в кімнаті 23,5°С. ...Температура ректальна 36,1°С (21:07)... «...», вважаю, що смерть постраждалого могла настати орієнтовно за 1,5-2 години до моменту його огляду, а саме 31.10.2017 року приблизно об 18 -19 годині. Колото-різане поранення нижньої третини лівого стегна з ушкодженням підколінної артерії, знаходиться в прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Враховуючи трупні явища встановлені під час огляду трупа на місці виявлення, не виключається можливість нанесення тілесних ушкоджень та настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в проміжок часу між 18 та 19 годинах. При дослідженні трупа виявлені макроскопічні ознаки атеросклеротичного ураження судин основи мозку, вінцевих судин та аорти, також при судово-токсикологічному дослідженні виявлено етиловий спирт в крові, концентрація якого відносно живих осіб вказує на тяжке отруєння. Лише колото-різане поранення знаходиться в прямому причино- наслідковому зв`язку з настанням смерті. Механізм нанесення тілесних ушкоджень зазначений підозрюваною ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту від 30 листопада 2017 року, не відповідає механізму утворення тілесних ушкоджень, встановлених у потерпілого ОСОБА_6 (Т. 2 а.п. 111-114);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21.12.2017 року довідкою №1 до нього, відповідно до якого ОСОБА_4 змогла впізнати свій ніж по руків`ю ножа, вилучений в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_2 (Т. 2 а.п. 118-121).

Висновки вказаних вище експертиз належним чином аргументовані та вмотивовані, відповідають вимогам ст.ст. 85, 86 КПК України, а отже є належними та допустимими доказами.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченої ОСОБА_4 , показання потерпілого ОСОБА_7 , висновки експертиз, матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що ці докази отримані у порядку, встановленому КПК України, а тому вони є допустимими та належними доказами у даному кримінальному провадженні.

Визнавши вказані докази у кримінальному провадженні достовірними і належними, надаючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що покази самої обвинуваченої, є логічними, послідовними та взаємопов`язаними, що узгоджуються між собою.

Покази обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що остання впала на підлогу, і під час бійки, в напівлежачому стані вдарила ОСОБА_6 один раз в ногу ножем, спростовуються Висновком судово-медичного експерта №1831/1 (додатковий) від 07.12.2017 року наданого з урахуванням слідчого експерименту, відповідно до якого, механізм нанесення тілесних ушкоджень зазначений підозрюваною ОСОБА_4 в ході слідчого експерименту від 30 листопада 2017 року, не відповідає механізму утворення тілесних ушкоджень, встановлених у потерпілого ОСОБА_6 .

Також, покази обвинуваченої ОСОБА_4 , що ОСОБА_6 її бив по тулубу та голові, не знайшли свого підтвердження під час судового слідства, оскільки, спростовуються Висновком експерта №1857 від 01.11.2017 року, відповідно до якого, об`єктивних ознак, які могли б свідчити про тілесні ушкодження на момент огляду у ОСОБА_4 не виявлено.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого (частина 2 статті 121 КК України) - суб`єктивною стороною злочину є прямий або непрямий умисел.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у ч. 1 ст. 121 КК України діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний - тяжкі тілесні ушкодження і похідний - смерть), психічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження - необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного. Якщо ж таке усвідомлення відсутнє, вчинене слід кваліфікувати як вбивство через необережність.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, вислухавши показання обвинуваченої, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чином, на переконання суду, та у відповідності до вимог ч.2 ст.17 КПК України, винуватість обвинуваченої у вчиненні даного злочину доведена поза розумним сумнівом, оскільки за таких обставин та такої сукупності доказів у поінформованого розсудливого стороннього спостерігача не виникне розумних сумнівів у доведеності вини обвинуваченого у скоєнні даного злочину, що, власне, і складає суть принципу доведення «поза розумними сумнівами».

Відповідно до ст.2 Розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікованою Україною Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною Національного законодавства України, який набрав чинності для України 11.09.1997 року) встановлено, що право кожного на життя охороняється законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07 лютого 2003 року, звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог законодавства, що передбачає відповідальність за злочини проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до п.п.2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.

Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що нею вчинено злочин проти життя та здоров`я особи, який відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, обставини скоєння кримінального правопорушення, враховує особу обвинуваченої, яка: офіційно не працевлаштована, має вищу освіту, неодружена, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувала і не перебуває (т. 2 а.п. 124, 125), за місцем проживання характеризується позитивно (т. 2 а.п. 128, 129), раніше не судима (т. 2 а.п. 123 зворот), вину у вчиненні злочину визнала повністю та у вчиненому розкаюється.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст.65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує вину обвинуваченої відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та сприяння у розкриттю даного злочину.

Відповідно до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим останній необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки, саме таке покарання у відповідності до ч.2 ст.50 КК України буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої та запобіганню вчинення як нею, так і іншими особами, нових злочинів.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченій ОСОБА_4 ст.ст. 69, 75 КК України не вбачається.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2017 року під час досудового розслідування ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився.

Оскільки, строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який був обраний обвинуваченій ОСОБА_4 закінчився, та в судовому засіданні клопотання прокурором про продовження строку запобіжного заходу не заявлялося, суд не вирішував питання щодо його продовження

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з дати фактичного затримання ОСОБА_4 в порядку виконання даного вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:

- шорти та светр, змив речовини бурого кольору з поверхні підлоги, один слід папілярних ліній вилучений на пластиковій пляшці з під пива «Тетерев» ємністю 2 л. скопійований на 1 відрізок липкої стрічки який перенесений на фрагмент аркушу білого кольору формату А4, мікрооб`єкти з долонних поверхонь рук, нігтьові зрізи з піднігтьовим вмістом з обох рук трупа, експериментальні зразки відтисків пальців рук та долонь трупа потерпілого ОСОБА_6 (дактилокарта), мікрооб`єкти з долонних поверхонь рук, нігтьові зрізи з піднігтьовим вмістом з обох рук трупа, експериментальні зразки відтисків пальців рук та долонь трупа підозрюваної ОСОБА_4 (дактилокарта), паперовий конверт зі зразками крові трупа потерпілого ОСОБА_6 передані в камеру схову речових доказів при Криворізькому відділенню поліції ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили, знищити;

Матеріали кримінального провадження №0001958 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 210/5822/17, провадження №1-кп/210/68/21.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1