Номер провадження: 11-сс/813/1075/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

особи, відносно якої вирішується

питання про застосування тимчасового арешту ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Приморської окружної прокуратури м. Одесі ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Узбекистан

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який розшукується компетентними органами Сполучених Штатів Америки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених Главою 18 розділом 1343 Кодексу законів США (махінації з використанням електронних засобів зв`язку); Главою 18 розділом 1029 Кодексу законів США (шахрайство та пов`язана з ним діяльність з використанням пристроїв доступу), -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_9 та до нього застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вирішення питання про фактичну передачу компетентним органам Сполучених Штатів Америки.

Покладено на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України на строк 40 днів.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді керівник Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_9 тимчасовий арешт строком на 40 днів до надходження запиту від компетентних органів Сполучених Штатів Америки про його видачу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що слідчим суддею порушені вимоги ч.6 ст.583 КПК України та обрано запобіжний захід, що не передбачений кримінальним процесуальним законом для осіб, які вчинили злочини за межами Україні.

Крім того, прокурор вказує на те, що висновок слідчого судді про відсутність в матеріалах провадження доказів того, що ОСОБА_9 не буде переховуватись від правоохоронних органів є помилковим та не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки ст.583 КПК України встановлений вичерпний перелік документів, якими прокурор повинен обґрунтувати клопотання, серед яких не міститься обов`язку надання слідчому судді вказаних відомостей щодо можливості переховування особи.

Також прокурор стверджує, що слідчий суддя не обґрунтував своє рішення про відмову у задоволенні клопотання, безпідставно посилався на вимоги ст.177 КПК України, яка визначає порядок застосування запобіжних заходів до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення на території України.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_9 відносно якого вирішується питання про застосування тимчасового арешту, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора та дослідивши матеріали, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.583 КПК України встановлено, що до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Частиною 6 ст.583 КПК України встановлено порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до затриманої особи тимчасового арешту.

Так, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує особі зробити заяву, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора та інших учасників.

Зі змісту журналу судового засідання та оскарженої ухвали убачається, що під час розгляду клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 про застосування тимчасового арешту до громадянина республіки Узбекистан ОСОБА_9 слідчим суддею взагалі не були виконанні вимоги ч.6 ст.583 КПК України.

Таким чином слідчим суддею не було дотримано порядку розгляду клопотання про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_9 , що є істотним порушенням вимог КПК України.

Частиною 1 ст.412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_9 пояснив, що не володіє та не розуміє української мови.

Приписами ч.6 ст.22; ч.3 ст.26 КПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків і вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами.

Участь перекладача у кримінальному провадженні зумовлена конституційною засадою рівності перед законом і судом, за якою, серед іншого, не допускається привілеїв чи обмежень за мовними ознаками. Це правило знайшло своє відображення в ч.2 ст.24 Конституції України та ст.10 КПК України.

За принципом «рівності можливостей», згідно з яким кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості і жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом, розглядаються й права обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, закріплені у підпунктах «а», «е» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до яких обвинувачений має право:

а) бути негайно i детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер i причину обвинувачення проти нього;

e) якщо він не розуміє мову, яка використовується у суді, або не розмовляє нею, - отримувати безоплатну допомогу перекладача.

За загальним правилом та відповідно до ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом (частини 1 і 3).

Залучення перекладача для проведення процесуальних дій має на меті забезпечити особам, які беруть участь у кримінальному провадженні та не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, можливість користуватися рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють (п. 18 ч. 3 ст. 42, п. 9 ч. 1 ст. 56, п. 11 ч. 3 ст. 64-1, п. 4 ч. 1 ст. 66 КПК).

Апеляційний суд переконаний, що питання про дотримання вимог ст.29 КПК щодо залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення принципу «рівності можливостей» та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст.6 Конвенції.

Особа, відносно якої вирішується питання про застосування тимчасового арешту ОСОБА_9 є громадянином Республіки Узбекистан, а тому доводи про те, що він не володіє українською мовою, якою здійснюється судочинство апеляційний суд вважає переконливими.

В свою чергу під час розгляду клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_9 слідчий суддя належним чином не з`ясував чи дійсно останній розуміє українську мову та не залучив перекладача для здійснення перекладу ОСОБА_9 з української мови на мову, яку він розуміє.

Невиконання таких дій прямо обмежило надане затриманому право користуватись рідною або зрозумілої для нього мовою, що своїм наслідком вплинуло на можливість реалізації права ОСОБА_9 на повноцінну участь у кримінальному провадженні, що, в свою чергу, суперечить вимогам та завданням кримінального процесуального закону України та є порушенням права затриманого на захист.

Зазначені порушення апеляційний суд визнає істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з п.1) ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені пунктами 2), 3), 4), 5), 6), 7) ч. 2 ст. 412 КПК України.
Відповідно до вимог ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики ЄСПЛ.
При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч.1 ст.9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.
Відповідно до положень ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.
Тобто, значення загальних засад кримінального провадження як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
Згідно із п. 6) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Оскільки слідчим суддею під час розгляду клопотання прокурора були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме право ОСОБА_9 на користування рідною або зрозумілою для нього мовою, а отже фактично було порушено право затриманого на захист, апеляційний суд вважає, що оскаржена ухвала слідчого судді підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту в суді першої інстанції іншим слідчим суддею.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 177, 178, 179, 194, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419, 422, 583 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу керівника Приморської окружної прокуратури м. Одесі ОСОБА_10 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2021 року про застосування до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на строк 40 днів, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Сполучених Штатів Америки скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 про застосування тимчасового арешту до громадянина республіки Узбекистан ОСОБА_9 в суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4