Справа № 274/3381/21
Провадження № 1-кп/0274/582/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2021 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в м. Бердичеві у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000103 від 25.10.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-07.09.2020 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в сумі 850 гривень;
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
14.04.2021 року близько 16 години ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та малолітня ОСОБА_5 , разом знаходилися за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_3 .
В цей час та місці ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, почав виражатися нецензурною лайкою до малолітньої ОСОБА_6 та у нього виник злочинний умисел на вчинення домашнього насильства у вигляді спричинення їй тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 взяв у праву руку дерев`яний годинник, який знаходився на поличці у серванті та умисно наніс один удар в ділянку чола малолітньої ОСОБА_6 , в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді шкіряної рани в лівій лобній ділянці, який згідно висновку судово- медичного експерта № 146 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Після чого, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства у вигляді умисного спричинення тілесних ушкоджень своїй співмешканці ОСОБА_4 , яка у той же час знаходилася у кімнаті квартирі АДРЕСА_3 та почала захищати доньку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 умисно наніс один удар кулаком лівої руки в область правого ока та один удар кулаком правої руки в область верхньої губи ОСОБА_4 , в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на нижній повіці правого ока та слизовій оболонці верхньої губи, які згідно висновку судово-медичного експерт №147 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень
Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_4 , яка до того ж є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до поданої заяви, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному провадженні без її участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження та потерпілою, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Так обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, не одружений, має зареєстроване місце проживання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не має негативних характеристик, раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення проти здоров`я особи.
Зважаючи на те, що обвинувачений не працює, враховуючи роз`яснення, які викладені в абз. 4 п. 2 Постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зважаючи на наявні пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд вважає недоцільним призначення йому покарання у вигляді штрафу та призначає покарання у виді громадських робіт на строк, що наближається до верхньої межі, визначеної в санкції ч. 1 ст. 125 КК України. На думку суду саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 вересня 2020 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 125 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Згідно з листом Бердичівського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області від 29.04.2021 ОСОБА_3 перебуває на обліку Бердичівського МРВ та покарання за вироком суду від 07.09.2020 не відбув.
Виходячи з системного аналізу законодавства України про кримінальну відповідальність, у разі засудження особи за новий злочин, вчинений до повного відбуття покарання за попереднім вироком, яке згідно з частиною 3 статті 72 КК за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, спочатку повинен застосувати вимоги статті 71 КК і визначити остаточне покарання за сукупністю вироків. У такому випадку суд визначає остаточне покарання, яке складається з сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком і на підставі ч. 3 ст. 72 КК приймає рішення про їх самостійне виконання, що узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 236/3165/16-к.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 суд призначає за сукупністю вироків шляхом повного їх складання, приєднавши покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 вересня 2020 року у виді штрафу в розмірі 850 гривень, та призначає ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин та штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання у виді громадських робіт обчислюється з моменту початку виконання цих робіт за визначеним місцем роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.
Речовий доказ після набрання вироком законної сили: дерев`яний годинник, який зберігається в камері зберігання речових доказів Бердичівського РВП - знищити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1