Справа № 149/2239/18
Провадження №11-кп/801/523/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000215, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 03.05.2018. за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_13 зі змінами, захисника обвинуваченої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_14 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Поташня Радомишльського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Радомишль Житомирської області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт. Летичів Хмельницької області, жительки АДРЕСА_3 , громадянки України, з базовою середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Постановлено початок строку покарання відраховувати з моменту затримання з 06 серпня 2018 року.
ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Постановлено початок строку покарання відраховувати з моменту затримання з 09 серпня 2018 року.
ОСОБА_12 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначено їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Постановлено початок строку покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнуто солідарно з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 на корись держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 1144 (однієї тисячі ста сорока чотирьох) гривень.
Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та долю речових доказів.

Судом установлено, що 03.05.2018 обвинувачений ОСОБА_11 , за попередньою змовою в групі осіб з обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна поєднаний з незаконним проникнення у приміщення, приїхали автомобілем «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_15 ) в с. Великий Митник Хмільницького району Вінницької області.
Перебуваючи безпосередньо в селі Великий Митник Хмільницького району Вінницької області, з метою реалізації свого злочинного умислу обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 розподілили між собою ролі, а саме обвинувачений ОСОБА_10 залишився в автомобілі «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_1 в межах с. Великий Митник Хмільницького району Вінницької області неподалік вул. Р. Літинського задля того, щоб після вчинення злочину на вказаному автомобілі разом із обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 втекти, а обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 близько 10 год. 45 хв. через хвіртку зайшли на подвір`я домогосподарства АДРЕСА_2 , яке на підставі права власності належить ОСОБА_16 . Після чого, впевнившись у відсутності власників домогосподарства та сторонніх осіб, через вхідні двері, які були незамкнені, незаконно проникли до будинку.
Знаходячись безпосередньо у будинку та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, таємно з двох шкатулок, що знаходились по полиці шафи в одній з кімнат будинку викрали вироби із золота 585 проби, а саме: дві сережки продовгуватої форми загальною вагою 6,1 г, дві сережки загальною вагою 2,06 г, дві сережки круглої форми загальною вагою 0,84 г, сережки у формі листочка загальною вагою 3,1 г, кулон вагою 2,1 г, кулон вагою 1,22 г, ланцюжок вагою 8,6 г, браслет вагою 6,2 г, жіночу каблучку вагою 3,34 г, жіночу каблучку вагою 5,34 г, жіночу каблучку вагою 1,6 г та дві сережки із срібла 925 проби загальною вагою 8 г.
Після чого обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 намагалися таємно залишити приміщення будинку та зникнути з місця вчинення злочину, однак виходячи через вхідні двері до будинку були помічені потерпілою ОСОБА_17 , яка в цей час перебувала на подвір`ї належного її чоловіку домогосподарства та відразу почала у них запитувати хто вони такі та що роблять у будинку.
Після чого обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 усвідомлюючи, що їхні дії помічені потерпілою ОСОБА_17 і можуть розцінюватися нею, як викрадення, задля створення власного алібі відповіли, що хотіли купити старовинні речі, при цьому ігноруючи присутність останньої через хвіртку вийшли з території домогосподарства продовжуючи наполягати на правомірності власних дій та скориставшись тим, що ОСОБА_17 зайшла до будинку швидко пішли по вул. Р. Літинського в напрямку вул. Центральної, де їх чекав в автомобілі «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 обвинувачений ОСОБА_10 .
В свою чергу, ОСОБА_17 зайшовши до будинку відразу виявила відсутність виробів із золота та срібла, що зберігались в двох шкатулках на полиці шафи в одній з кімнат будинку. Після чого, ОСОБА_17 відразу побачивши відсутність виробів із золота та срібла намагалася наздогнати обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , при цьому голосно кликала на допомогу своїх сусідів.
В цей час, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розуміючи, що їх дії з таємного переросли у відкрите викрадення чужого майна, оскільки викриті потерпілою ОСОБА_17 та об`єктивно оцінюються нею, як викрадення, з метою уникнення відповідальності за вчинене, не реагуючи на вимоги ОСОБА_17 продовжили свої протиправні дії щодо відкритого викрадення чужого майна, а саме побігли по вул. Р.Літинського в напрямку вул. Центральної.
Водночас, почувши крики потерпілої ОСОБА_17 про допомогу ОСОБА_16 намагався припинити протиправні дії обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зокрема почав наздоганяти з метою затримання обвинуваченого ОСОБА_11 , при цьому останній задля відвернення уваги ОСОБА_16 викинув на проїжджу частину вул. Р.Літинського частину речей викрадених з будинку потерпілої ОСОБА_17 , а саме: одну золоту сережку вагою 1,03 г, одну золоту сережку вагою 0,42 г, золотий кулон вагою 1,22 г, золоту жіночу каблучку вагою 3,34 г.
Однак, ОСОБА_16 та потерпілій ОСОБА_17 не вдалось припинити протиправні дії обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки законне затримання перервав обвинувачений ОСОБА_10 , який приїхав на автомобілі «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 та допомігши обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 потрапити в салон автомобіля зник з останнім у невідомому напрямку.
Відповідно до довідки виданої Національним банком України станом на 03.05.2018 вартість 1 грама золота 585 проби становить 631 грн. 96 коп., вартість 1 грама срібла 925 проби становить 11 грн. 89 коп.
Таким чином, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 спричинили потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 25686 грн. 62 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі зі змінами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_13 ставиться питання про зміну вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року в частині зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_12 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та в частині стягнення процесуальних витрат через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Просить вказати в резолютивній частині вироку про стягнення з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 судових витрат за проведення судово-дактилоскопічної експертизи в розмірі 1144 гривень, в рівних частинах.
У резолютивній частині вироку відповідно до ч.5 ст.72 КК України вказати про зарахування у строк покарання ОСОБА_12 строку попереднього ув`язнення за період з 30.05.18. по 01.06.2018. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом при призначенні покарання ОСОБА_12 у резолютивній частині вироку в порушення ч.5 ст.72 КК України не вказано про зарахування у строк покарання ОСОБА_12 строку попереднього ув`язнення за період з 30.05.18 по 01.06.2018.
Також судом при ухвалені вироку не дотримано вимог ч.2 ст.124 КПК України та не враховано роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №11 і ухвалено рішення про стягнення солідарно, а не в рівних частинах з обвинувачених на користь держави 1144 судових витрат.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_14 ставиться питання про скасування вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року в частині засудження обвинуваченої ОСОБА_12 .
Просить ухвалити новий вирок, яким кримінальне провадження, відносно ОСОБА_12 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалений вирок є незаконний, необґрунтований та недостатньо вмотивований та підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування кримінального закону. Ухвалений вирок відносно ОСОБА_12 не ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин події підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду, які судом оцінені однобічно. На думку захисника в діях обвинуваченої відсутній склад злочину, передбачений ч.3 ст.186 КК України і вона не може нести відповідальність за дії іншої особи, зокрема обвинуваченого ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року в частині визнання винуватості ОСОБА_10 та закрити провадженні у справі щодо нього за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України. Просить зняти арешт з автомобіля марки ВАЗ 2106 д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства та допущення дискримінації за етнічною ознакою. Вказує, що судом не доведено наявність умислу його підзахисного на вчинення крадіжки, сума викраденого не підтверджена відповідним висновком експерта.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисників, натомість підтримав апеляційну скарга прокурора у кримінальному провадженні в межах внесених змін та просив задовольнити.
Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , а також їх захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали доводи своїх апеляційних скарг, просили їх задовольнити в повному об`ємі.
Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_9 підтримали апеляційні скарги сторони захисту та при цьому обвинувачений пояснив, що він сам здійснював викрадення майна, а інші обвинувачені до цього не причетні та не були обізнані з його намірами.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає до задоволення, а в задоволенні апеляційних скарг сторони захисту необхідно відмовити з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, яким судом надана належна оцінка, а доводи апеляційних скарг захисників не спростовують висновків суду.
Висновок суду про винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наявними у справі доказами в їх сукупності.
Відповідальність за ч.3 ст.186 КК України настає, з-поміж іншого у випадку відкритого викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Як убачається з наданих суду показань потерпілої ОСОБА_17 , остання пояснила, що 03.05.2018 перебувала вдома займаючись господарством. Повернувшись до входу в будинок побачила, як відчинилися двері і з будинку вийшли незнайомі їй жінка та чоловік ромської національності. Після нетривалої розмови жінка ромської національності відразу пішла до хвіртки, а чоловік ще з нею сперечався. Після того, як останні залишили подвір`я, вона зайшла до хати та виявила відсутність золотих та срібних виробів, що зберігались у шафі в шкатулках. Повідомивши про це чоловіка по телефону вона вибігла на вулицю та почала кричати, побачила сусідку якій повідомила про пограбування. В цей час чоловік та жінка ромської національності пройшли недалеко від них, а почувши її окрики почали тікати. Її чоловік та інші жителі села почали їх наздоганяти та перехопили. Коли вона прибігла то побачила, як чоловік та жінка ромської національності сіли в автомобіль «ВАЗ» за кермом якого теж був чоловік ромської національності і втекли.
Свідок ОСОБА_16 суду надав пояснення про те, що 03.05.2018 до нього зателефонувала його дружина та повідомила, що цигани зайшли до їхнього будинку та вкрали золоті і срібні прикраси та що винні особи тікають, а вона біжить за ними. Він сів на скутер та наздогнав чоловіка та жінку ромської національності на своїй вулиці. Зупинився коло них і сказав, щоб вони віддали йому те, що взяли. Чоловік ромської національності виразився в його сторону нецензурними словами і почав тікати, а за ним почала тікати і жінка ромської національності, яка була з ним. Він залишив скутер і наздогнав чоловіка, схопив його за футболку і тримав. Коли тримав його, останній викручувався та з правого переднього кармана джинсів правою рукою викидав на землю золоті прикраси, а саме дві золотих сережки, каблучку та кулон. До них на великій швидкості під`їхав автомобіль «ВАЗ» темно зеленого кольору з якого вийшов чоловік ромської національності та почав відштовхувати його при цьому кричав, щоб він відпустив його брата. Потім під`їхав ще ОСОБА_16 та почав тримати за руку жінку ромської національності. Обвинувачені скочили у автомобіль, на місці розвернулися і поїхали.
З показань ОСОБА_16 суд встановив, що 03.05.2018 свідок знаходився за місцем свого проживання. Будучи на подвір`ї почув крики від сусідки про те, що дружину його племінника обікрали цигани. Він вибіг на вулицю, де побачив як в кінець вулиці бігли хлопець та дівчина. Він сів в машину і почав їх наздоганяти, навпроти на скутері їхав чоловік потерпілої. Перехопивши обвинувачених, його племінник кинув скутера і схопив хлопця ромської національності за одяг, останній почав викручуватися з рук та щоб відволікти викидати з кишені своїх джинсів золоті прикраси. Він в цей час тримав за руку дівчину ромської національності. Незабаром під`їхав автомобіль марки «ВАЗ» зеленого кольору, який на його думку був десь неподалік, так як дуже швидко приїхав, став біля них та з якого вийшов ще один чоловік ромської національності, а невдовзі всі винні особи автомобілем залишили місце злочину.
Обвинувачений ОСОБА_18 повідомив, що він сам вчинив викрадення майна, інші обвинувачені не були обізнані з його діями.
Обвинувачена ОСОБА_19 пояснила, що не знала про вчинене ОСОБА_20 пограбування.
Обвинувачений ОСОБА_21 пояснив, що не знав про вчинення його братом викрадення майна, лише хотів захистити знайомих від побиття.
Окрім того, за визначенням ч.2 ст.28 КК України співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох осіб (суб`єктів злочину) у вчиненні умисного злочину. Злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14.05.2020 (справа №405/2648/18), домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкту злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.
Із вироку видно, що дії ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з самого початку були узгодженими та послідовними. Так, вони будучи давно знайомими разом на автомобілі під керуванням ОСОБА_22 приїхали до села Великий Митник, де водій залишився в автомобілі з метою забезпечення швидкого залишення місця злочину, а ОСОБА_18 та ОСОБА_19 безпосередньо вчиняли викрадення майна. В подальшому, після викрадення майна з будинку потерпілої, будучи викритими самою потерпілою, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 не припинили дії, направлені на заволодіння чужим майном, тому їх дії слід кваліфікувати як відкрите викрадення майна. Також ОСОБА_21 усвідомлюючи, що дії співучасників викриті сторонніми особами, сприяв втечі з місця пригоди.
Судами правильно встановлено, що спільність умислу спрямованого на здійснення відкритого заволодіння чужим майном підтверджено конклюдентними діями обвинувачених, адже вони діяли, як співвиконавці. Знакован ОСОБА_23 та ОСОБА_19 заволоділи майном потерпілої з проникненням в житло та будучи викритими не припинили свої дії, натомість намагались залишити місце злочину. Пізніше обвинувачені на автомобілі під керуванням ОСОБА_22 втекли з місця вчиненого злочину. Тому суд, беззаперечно, поза розумним сумнівом, дійшов вірного переконання про наявність єдиної спільної мети та узгодженості дій обвинувачених, що свідчить про їх попередню домовленість.
Щодо доводів сторони захисту про те, що по справі не було проведено товарознавчої експертизи для визначення вартості викраденого майна, то колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на таке.
Згідно з вимогами ч. 1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Проте у своїй постанові від 01.04.2021. у справі №676/1504/18 ККС ВС вказав, що в окремих кримінальних провадженнях для встановлення розміру матеріальних збитків не потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання, а достатньо загальновідомих і загальнодоступних знань для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування, про найменування викраденого товару та його вартості.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, предметом злочину є вироби з золота та срібла, тому у слідчого не було підстав для призначення відповідної експертизи, у зв`язку з чим слідчий обґрунтовано звернувся з запитом до Національного Банку для встановлення вартості золота та срібла.
Відповідно до довідки вартість 1 грама золота 585 проби на день вчинення злочину становить 631,96 гривень, а вартість 1 грама срібла 925 проби 11,89 гривень. Крім того, дана інформація є загальновідомою та загальнодоступною і спеціальних знань не потребує.
Вищезазначена довідка надавала суду можливість встановити роздрібну ціну викраденого майна без проведення відповідної експертизи. Вказаний доказ отриманий у передбачений процесуальним законом спосіб та відповідає вимогам статей 84, 85, 86 КПК України і підстави вважати його неналежним та недопустимим відсутні.
Стосовно доводів щодо дискримінації за етнічною ознакою, такі обставини у вироку не встановлені, крім того під час судового провадження стороною захисту не заявлялись відводи з цих підстав.
За наведених обставин доводи апеляційних скарг захисників не знайшли свого підтвердження.
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора суд зазначає, що у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 б «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу суддів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку. Проте, наведені вимоги залишилися поза увагою Жмеринського міськрайонного суду у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_12 затримано 30.05.2018 о 20 год. 45 хв. Ухвалою слідчого судді Літинського районного суду Вінницької області від 01.06.2018 ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та звільненої її з-під варти з зали суду.
Разом з тим, незважаючи на вищезазначені вимоги закону України про кримінальну відповідальність, Жмеринським міськрайонний суд призначивши покарання ОСОБА_12 , зазначив, що строк відбування покарання останній слід відраховувати з моменту приведення вироку до виконання, при цьому нічого не зазначаючи про зарахування строку попереднього ув`язнення за період 30.05.2018-01.06.2018.
Крім цього, відповідно до вимог ст. 124 КПК України та роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування призначалась та проводилась судово-дактилоскопічна експертиза №251 від 01.06.2018, вартість якої становить 1144 гривні.
Разом з тим, при ухваленні вироку судом не дотримано вимоги ч.2 ст. 124 КПК України та не враховано роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №11 і ухвалено рішення про стягнення солідарно, а не в рівних частинах, із обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на корись держави 1144 гривні судових витрат.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_13 зі змінами задовольнити, апеляційні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року у кримінальному провадженні №0000215, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03.05.2018. по обвинуваченню ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання ОСОБА_12 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат через істотне порушення кримінального процесуального закону.
Резолютивну частину вироку доповнити вказівкою про зарахування відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_12 строку попереднього ув`язнення з 30.05.2018. по 01.06.2018 в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В резолютивній частині вироку вказати про стягнення з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 процесуальних витрат за залучення експерта в розмірі 1144 (однієї тисячі ста сорока чотирьох) гривень на користь держави в рівних долях.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими які перебувають під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: