У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2021 року

Учасник судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2021 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування відносно нього положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII) щодо зарахування у строк відбування покарання строку перебування в установах попереднього ув`язнення з 12.08.2019 до 10.09.2019 та з 02.02.2020 до 12.12.2020, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 12.08.2019 до 10.09.2019 та з 02.02.2020 до 12.12.2020 у строк покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Засуджений ОСОБА_5 вважає, що час його перебування у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження для подання касаційної скарги, та перебування у ДУ «Київський слідчий ізолятор» під час касаційного розгляду його скарги, є строком попереднього ув`язнення. Тому, на його думку, строк його перебування в установах попереднього ув`язнення з 12.08.2019 до 10.09.2019 та з 02.02.2020 до 12.12.2020 слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.06.2018 ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 153 КК України до 12 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.09.2014 року до 20.06.2017 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17.01.2019 зазначений вирок залишено без змін. В строк покарання ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 20.06.2017 до 17.01.2019, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до довідки Звенигородського районного суду Черкаської області № 1095/1.7/19 від 08.20.2019 року, вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.06.2018 року набрав законної сили 17.01.2019.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого, суд першої інстанції зазначив, що у строк покарання зараховується строк попереднього ув`язнення. Суд першої інстанції, пославшись на вимоги ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», зазначив, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Засудженому ОСОБА_5 повністю зараховано період його попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Засуджений ОСОБА_5 повідомлений про апеляційний розгляд, в апеляційній скарзі просив апеляційну скаргу розглянути у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тобто, у розумінні положень цієї норми попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Ці вимоги закону дотримані судом першої інстанції при розгляді клопотання.

Так, вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.06.2018 ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 153 КК України до 12 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.09.2014 року до 20.06.2017 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17.01.2019, зазначений вирок залишено без змін. В строк відбування покарання ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 20.06.2017 до 17.01.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до довідки Звенигородського районного суду Черкаської області № 1095/1.7/19 від 08.20.2019 року, вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.06.2018 року набрав законної сили 17.01.2019.

Строк перебування засудженого ОСОБА_5 в установах попереднього ув`язнення після 17.01.2019 не підлягає зарахуванню як строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону від 26.11.2015), оскільки вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.06.2018 набрав законної сили 17.01.2019.

Дослідивши матеріали особової справи, судом першої інстанції встановлено, що засудженому ОСОБА_5 повністю зараховано період його попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до 17.01.2019 включно, тобто до дня набрання вироком законної сили.

За такого, відсутні підстави для зарахування у строк покарання строку перебування засудженим у слідчому ізоляторі (після набрання вироком законної сили) у зв`язку із необхідністю ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та його участі у розгляді касаційної скарги Верховним Судом.

Судом першої інстанції прийняте законне рішення, а вимоги апелянта є необґрунтованими, оскільки відсутні законні підстави для їх задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 407, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2021 року у відношенні ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7 Губарєва