Номер провадження: 11-сс/813/404/21
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у письмовому провадженні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна « ОСОБА_5 » на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.02.2021 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді залишено без розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна « ОСОБА_5 » про скасування арешту на майно у кримінальному провадженню №0000832 від 12.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а провадження по справі закрито.

Мотивуючи рішення про залишення без розгляду клопотання про скасування арешту на майно та закриття провадження за даним клопотання, слідчий суддя послався на те, що кримінальне провадження №0000832 від 12.12.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України відповідно до постанови слідчого від 28.12.2019 року, а тому до повноважень слідчого судді не входить скасування арешту майна, оскільки таке рішення має приймати слідчий та прокурор, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою призначити новий розгляд клопотання про скасування арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000832 від 12.12.2018 року, а саме «RENAULT LOGAN» державний номерний знак НОМЕР_1 , іншим слідчим суддею. Апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена всупереч вимог КПК України та з невідповідністю рішення з обставинами справи.

У відповідності до положень ч.4 ст.107, ч.1 ст.406 КПК апеляційний розгляд проведено в письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися, про час місце та розгляд були повідомлені належним чином. При цьому, адвокат ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить провести апеляційний розгляд за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Щодо права адвоката ОСОБА_4 на оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, що не входить до переліку, зазначеному в ст. 309 КПК, апеляційний суд виходить з того, таке обмеження поширюється на рішення, що стосуються передбаченої законодавцем системи судових рішень, але в даному випадку, таке обмеження не може поширюватися на оскаржувану ухвалу слідчого судді, оскільки вона постановлена без урахування вимог КПК, а тому воно не є елементом цієї - передбаченої законодавцем - системи.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне забезпечити заявнику право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді на підставі п.17 ч.1 ст.7 та ч.1 ст.24 КПК, які його гарантують, та з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовати загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК.

При цьому, апеляційний суд враховує правовий висновок викладений в Постанові Верховного суду України від 12.10.2017 року по справі №5-142кс(15)17, в якій касаційний суд зазначив, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч.3 ст.309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК.

Апеляційний суд приймає до уваги, що даний висновок касаційного суду підтвердила Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 23.05.2018 року по справі №237/1459/17, зазначивши при цьому, що оскільки слідчий суддя прийняв рішення, яке не передбачено КПК, суду апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження належало виходити з приписів ст. 9 КПК, яка розкриває принцип законності кримінального провадження та в ч. 6 установлює, що коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК), а її зміст розкрито у ст. 24 КПК, згідно з ч. 1 якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема, суду, слідчого судді в порядку, передбаченому КПК.

За наведених обставин апеляційна скарга адвоката ОСОБА_4 підлягає розгляду судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в мажах апеляційної скарги.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційним судом встановлено таке.

Главою 17 КПК передбачений інститут накладення та скасування арешту на майно.

Що стосується обґрунтування слідчим суддею рішення про залишення без розгляду клопотання сторони захисту про скасування арешту на майно та закриття провадження за даним клопотання з посиланням на те, що кримінальне провадження №0000832 від 12.12.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України відповідно до постанови слідчого від 28.12.2019 року, а тому у слідчого судді відсутні повноваження розглядати питання та приймати рішення поза межами досудового розслідування, то такі висновки слідчого судді апеляційний суд визнає помилковими, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 174 КПК регламентовано, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слід констатувати, що слідчий суддя, відповідно до вимог КПК наділений повноваженнями здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та мав прийняти рішення по суті клопотання сторони захисту про скасування арешту на майно.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2018 року накладено арешт на RENAULT LOGAN» державний номерний знак НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження №0000832 від 12.12.2018 року
Згідно матеріалів кримінального провадження, кримінальне провадження №0000832 від 12.12.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, відповідно до постанови слідчого від 28.12.2019 року, але арешт, накладений на майно, в рамках даного кримінального провадження не скасовано, оскільки до повноважень слідчого, відповідно до ч.3 ст.174 КПК, не входить скасування арешту на майно, оскільки такими повноваженнями наділений лише прокурор або слідчий суддя, якщо сторона кримінального провадження звернеться з клопотання про скасування арешту на майно.
Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі №727/2878/19 відступила від власного правового висновку, щодо юрисдикції спору про звільнення майна з-під арешту, накладеного в кримінальному провадженні, визначивши, що питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Велика Палата вказала, що внаслідок відсутності у слідчого, який закрив кримінальне провадження самостійно, відповідних повноважень щодо скасування арешту, для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких накладений арешт, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця і відповідного майна в порядку, передбаченому ч.2 ст.174 КПК, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Оскільки слідчий суддя наведених вище вимог закону не виконав та безпідставно залишив без розгляду клопотання сторони захисту про скасування арешту на майно та закрив провадження за даним клопотання, доводи апелянта про існування підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та направлення клопотання на новий розгляд до суду першої інстанції для розгляду іншим слідчим суддею, заслуговують на увагу.

Встановлені апеляційним судом порушення, та недотримання слідчим суддею визначеної законом процедури судочинства, у відповідності до положень ч.1 ст.412 КПК України визнаються апеляційним судом істотними та такими, що тягнуть за собою безумовне скасування оскаржуваної ухвали в порядку п.2 ч.3 ст.407 КПК, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про призначення нового розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 в районному суді, іншим слідчим суддею

Керуючись вимогами ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника «Егіс Фармас`ютікалс ПЛС» адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.02.2021 року, якою залишено без розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна « ОСОБА_5 » про скасування арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000832 від 12.12.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та закрито провадження по зазначеному клопотанню скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна « ОСОБА_5 » про скасування арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000832 від 12.12.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в тому ж суді іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3