Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3526/20
У Х В А Л А

16 липня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000063 від 18.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі вимог ст. 45 КК України,
В С Т А Н О В И В :
До Подільського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 18.01.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2021 року для судового розгляду даного кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_1 у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , звернувся до суду з письмовим клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям та просив закрити кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України, яке підтримав обвинувачений.
Зокрема, захисником було зазначено, що обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення; матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдав і цивільний позов у справі не заявлявся; з власної ініціативи відшкодував процесуальні витрати; активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення; щирим каяттям визнав вину в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків у формі необережності, через кримінально протиправну самовпевненість.
Окрім того зазначив, що виключно «умисне» заподіяння тілесних ушкоджень вже закладено конструкцією закону, характеризує формулювання суб`єктивної сторони вчиненого певного діяння, яким вже спричинено обсяг наслідків як ключовий.
В судове засідання потерпілий ОСОБА_8 не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, вказав, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, матеріальну шкоду відшкодовано.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на відсутність у обвинуваченого щирого каяття. Окрім того зазначила, що відшкодування шкоди потерпілому нічим не підтверджено. Також вказує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Однак підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України передбачають саме вчинення необережного нетяжкого злочину. Оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 є вчиненим з умислом, вважає підстави звільнення останнього саме за ст. 45 КК України відсутні.
Заслухавши в судовому засіданні думку захисника, обвинуваченого та прокурора щодо заявленого вищезазначеного клопотання захисника, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 45 КК України зазначено, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Отже, за змістом ст. 45 КК України передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Так, дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Відповідно до ст. 12 КК України це кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.
Проте, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за статтею 45 КК України, оскільки суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України характеризується умисною формою вини.
Таким чином, суд зваживши усі доводи учасників судового засідання та надані пояснення і докази, дійшов висновку, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання захисника.
Керуючись ст. 286, 288 КПК України, ст. 12, 45 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про звільнення на підставі ст. 45 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, що передбачена ч. 2 ст. 345 КК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1