Справа №463/2324/21
Провадження №1-кс/463/1618/21
УХВАЛА
про задоволення заяви про самовідвід

04 березня 2021 року Личаківський районний суд міста Львова в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи №463/2324/21, провадження №1-кс/463/1592/21 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

у провадження слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність ТУ ДБР у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні заявив самовідвід від розгляду скарги з тих підстав, що ОСОБА_4 в скарзі посилається на вчинення кримінальних правопорушень прокурором Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , за результатами якого 7 грудня 2017 року Сихівським районним судом м. Львова ухвалено вирок у справі №441/845/17, який залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області, постановленою 19 липня 2018 року в складі суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та головуючого судді ОСОБА_8 , який є його рідним братом. Також вказує що його було визначено головуючим також у інших кримінальних справах за скаргами ОСОБА_4 , однак останнім заявлено йому відвід, в тому числі з тих підстав, що колегією суддів апеляційного суду до складу якої входив і його брат, переглядався вищевказаний вирок суду. Відтак, з метою забезпечення умов, за яких в учасників кримінального провадження не виникало б будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, ним подано заяву про самовідвід.

Ухвалою слідчого судді від 3 березня 2021 року з метою оперативності судового провадження постановлено розгляд заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи за скаргою слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи №463/2324/21, провадження №1-кс/463/1592/21 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснити у формі дистанційного судового провадження шляхом проведення судового засідання в режимі відеоконференції під час трансляції з Львівською установою виконання покарань №19 УДПтСУ у Львівській області, в якій утримується особа, що подала скаргу.

Особа, що подала скаргу, ОСОБА_4 від участі у розгляді заяви слідчого судді про самовідвід в режимі відеоконференції в судовому засіданні 4 березня 2021 року відмовився. З урахуванням того, що особі, що подала скаргу, було забезпечено можливість взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а відсутність такого не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід, слідчий суддя приходить до висновку, про можливість розгляду такої у відсутності особа, що подала скаргу, оскільки затягування з її розглядом може призвести до порушення розумних строків розгляду скарги.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду такого, не з`явився, що не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.
Оглянувши матеріали скарги та заяву про самовідвід, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно з ч. 1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_4 просить внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою про вчинення злочину від 19 січня 2021 року. З копії вказаної заяви вбачається, що в такій ОСОБА_4 посилається на вчинення кримінальних правопорушень прокурором Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , за результатами якого Сихівським районним судом м. Львова 7 грудня 2017 року ухвалено вирок у справі №441/845/17. При цьому відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №441/845/17 вищевказаний вирок залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 19 липня 2018 року в складі суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та головуючого судді ОСОБА_8 , який є рідним братом слідчого судді ОСОБА_3 . Окрім того з заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 також вбачається, що його було визначено головуючим у інших кримінальних справах за скаргами ОСОБА_4 , однак останнім в таких заявлено йому відвід, в тому числі з тих підстав, що колегією суддів апеляційного суду до складу якої входив і його брат, переглядався вищевказаний вирок суду.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду скарги незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду справи №463/2324/21, провадження №1-кс/463/1592/21 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суддя: ОСОБА_1