Справа № 355/54/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1180/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
25 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.01.2020 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шаманка Іркутської області, Росія, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 (зареєстрованого в АДРЕСА_2 ), не маючого судимості відповідно ст. 89 КК України,
визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» 6527 грн. 40 коп. завданих матеріальних збитків. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та арешту майна.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 08.01.2018 року у ОСОБА_8 виник умисел на скоєння крадіжки трансформаторного мастила (оливи) з КТП (комплектна трансформаторна підстанція) № 465, розташованої в с. Лехнівка Баришівського району Київської області, що належить ПрАТ «Київобленерго». Того ж дня, близько 22-ї години, точний час не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 на автомобілі «Jeep Grand Cherokee» д.н.з. НОМЕР_1 приїхав на поле, що знаходиться в адміністративних межах Лехнівської сільської ради Баришівського району Київської області, неподалік якого розміщена трансформаторна підстанція, та маючи вільний доступ до необгородженої КТП № 465, усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрутивши нижній флянець радіатора охолодження резервуару підстанції, скоїв крадіжку 220 (двохсот двадцяти) літрів трансформаторного мастила (оливи) марки «Т-1500». Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями, ОСОБА_8 спричинив матеріальну шкоду ПрАТ «Київобленерго» на суму 6527 грн. 40 коп.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що кримінальне провадження відносно нього було сфальсифіковано працівниками правоохоронних органів, які перебувають у дружніх відносинах із головою Яблунівської сільської ради ОСОБА_10 , який у свою чергу має особисті неприязні відносини з ОСОБА_8 . Крім того, під час проведення обшуку домоволодіння за адресою його дружини правоохоронці штучно спотворювали докази. Зазначає, що ніхто зі свідків не підтвердив присутності ОСОБА_8 на місці крадіжки трансформаторної оливи, жодних слідів мастила, взуття та пальців рук. Суд не надав належної оцінки розбіжностям у показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та правдивим показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . А тому висновки суду про наявність його вини є незаконними та необґрунтованими.
Обвинувачений ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду подав письмове клопотання про його звільнення на підставі ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подане клопотання, думку прокурора та представника цивільного позивача, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів доходить висновку про задоволення клопотання.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року (далі Закон №2617-VIII). Зі змісту пункту 119 Закону № 2617-VIII випливає, що до статті 185 КК України внесені зміни: в абзаці другому частини першої слова «від п`ятдесяти до ста» замінити словами «від однієї тисячі до трьох тисяч», а слова «або позбавлення волі на строк до трьох років» - словами «або обмеженням волі на строк до п`яти років». Тобто з набранням чинності Законом № 2617-VIII змінено санкцією статті кримінального закону.
Разом з тим, відповідно до приписів зазначеного закону, та згідно ч. 1 ст.12 КК України - кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки та злочини.
Виходячи з положень ст. 12 КК України, діяння, вчинене ОСОБА_8 , передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком, санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. 3, ч. 5 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ухилявся від слідства або суду чи вчинив нове кримінальне правопорушення в період з 08.01.2018 року, тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення по даний час.
Як встановлено ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
В судовому засіданні під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, а саме з обвинувального акта, подія кримінального правопорушення мала місце 08.01.2018 року (т.1 а.с. 3-6) та з урахуванням відсутності обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, відсутні підстави для проведення судового провадження, що включає в себе відповідно до п. 24 ст. 3 КПК України і апеляційне провадження в повному обсязі в загальному порядку, у зв`язку з чим апеляційний суд не надає оцінки доводам апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .
Тому, враховуючи, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 подано до набрання вироком законної сили, який підлягає скасуванню, апеляційний суд позбавлений можливості розглянути подану апеляційну скаргу по суті.
Керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 284, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Клопотання ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.01.2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий
Судді: