ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2055/21 Справа № 201/4239/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000171 за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2021 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2021 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору.
Мотивуючи судове рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідно до матеріалів кримінального провадження відомості про яке 06 квітня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 ОСОБА_8 20 квітня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню складений та затверджений прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 21 квітня 2021 року, а до канцелярії Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська поданий лише 28 квітня 2021 року, тобто з порушенням вимог п. 1 ч. 3 ст. 219 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження відомості про яке 06 квітня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171, стосовно ОСОБА_8 (а.с. 4), у постанові про призначення групи прокурорів у даному кримінальному проваджені відсутній підпис особи яка її склала, у зв`язку з чим, суд не може пересвідчитись у законності набуття статусу процесуального керівника у вказаному кримінальному провадженні старшого групи прокурорів ОСОБА_7 , яким було затверджено даний обвинувальний акт. Отже, наведені вище суттєві протиріччя та порушення прокурором вимог кримінального процесуального закону позбавляють суд об`єктивної можливості провести розгляд наданого до суду обвинувального акту у спрощеному порядку відповідно до вимог ст. 382 КПК України, а тому обвинувальний акт та додані до нього матеріали підлягають поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що даний обвинувальний акт містить відомості, які передбачено ч. 2 ст. 291 України, в тому числі формулювання обвинувачення, також в акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та інші передбачені зазначеною нормою дані.
Крім того, суд у підготовчому судовому засіданні не повинен був вирішувати питання щодо допустимості отриманих доказів, оскільки ст. 314 КПК України передбачено дослідження документів, які знаходяться в матеріалах кримінальну провадження, а саме висновки суду про порушення права на захист, Конвенції Конституції України ґрунтуються лише на клопотанні сторони захисту, які не перевірені належним чином.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримала доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення, просила її задовольнити в повному обсязі.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Аналізуючи, з урахуванням доводів апеляційної скарги, підстави, з яких обвинувальний акт був повернутий прокурору, колегія суддів вважає, що відповідні висновки суду заслуговують на увагу.
Повертаючи обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 прокурору, як такий, що не відповідає вимогам закону, суд першої інстанції в ухвалі вказав зокрема на те, що обвинувальний акт поданий до суду з порушенням вимог п. 1 ч. 3 ст. 219 КПК України.
Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 219 КПК України вбачається, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу.
Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження відомості про яке 06 квітня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 ОСОБА_8 20 квітня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню складений та затверджений прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 21 квітня 2021 року. Однак, в порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 219 КПК України до канцелярії Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 поданий лише 28 квітня 2021 року.
Колегія суддів вважає, що слушними є й посилання суду на те, що у постанові про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні відсутній підпис особи яка її склала, у зв`язку з чим, відсутня можливість пересвідчитись у законності набуття статусу процесуального керівника у вказаному кримінальному провадженні старшого групи прокурорів ОСОБА_7 , яким було затверджено даний обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , що було перевірено апеляційним судом та підтверджено наданими матеріалами кримінального провадження під час апеляційного розгляду.
До таких висновків колегія суддів приходить виходячи з того, що відповідно до ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, у тому числі: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; повідомляти особі про підозру; затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.
Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 22 лютого 2021 року по справі №754/7061/15, а саме, що рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК України вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.
Таким чином, відсутність в постанові про призначення групи прокурорів у даному кримінальному проваджені підпису особи, яка її склала, а також порушення прокурором вимог п. 1 ч. 3 ст. 219 КПК України, позбавляють об`єктивної можливості провести розгляд наданого до суду обвинувального акту у спрощеному порядку відповідно до вимог ст. 382 КПК України.
Враховуючи наведене, посилання прокурора про дотримання передбачених законом вимог ст. 291 КПК України, підтвердження у ході апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження не знайшли.
Таким чином, рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору не суперечить вимогам закону, є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, а наявність обставин, які є підставою для повернення, позбавляють можливості суд першої інстанції прийняти судове рішення.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора та залишення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2021 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4