справа № 208/661/21
№ провадження 1-кп/208/351/21
ВИРОК
Іменем України

10 березня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000233 від 21.10.2020 року і угоду про визнання винуватості від 10.03.2021 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., громадянином України, який навчається у Кам`янському вищому професійному училищі, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000233 від 21.10.2020 року і угоди про визнання винуватості від 10.03.2021 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах:
20.10.2020 року приблизно о 11:00 год., неповнолітній ОСОБА_4 проходив повз спортивний майданчик в Центральному парку культури і відпочинку м. Кам`янського, який розташований за адресою: м. Кам`янське, вул. Курська, 35 та побачив на огорожі спортивного майданчика сумку сірого кольору, з логотипом « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на викрадення вищезазначеної сумки та заволодіння майном, яке знаходилось у сумці та могло мати майнову цінність. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпілий тимчасово втратив контроль над своїм майном, діючи умисно, таємно, із корисливого мотиву, зняв з паркану сумку сірого кольору з логотипом «PUMA» та пішов з нею, покинувши місце вчинення правопорушення, тобто викрав вищезазначену сумку, в якій знаходився мобільний телефон Nokia 6.1 TA-1043 DS 3/32, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_7 .
В подальшому, ОСОБА_4 викинув сумку, яка майнової цінності для потерпілого не має, залишивши собі мобільний телефон Nokia 6.1 TA-1043 DS 3/32, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/945 від 21.12.2020 року складає 1 278, 55 грн. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 залишив місце вчинення правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 1 278, 55 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
10 березня 2021 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 та законного представника ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вулиця І. Ясюковича, 2 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, обвинувачений відшкодував потерпілому завдану майнову шкоду, зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення під час судового розгляду, сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акта в суді.
Потерпілий у цьому провадженні, ОСОБА_7 , у відповідності з ч. 4 ст. 469 КПК України надав письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.
З урахуванням обставин кримінального провадження, сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України. Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.
Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.
Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням йому вказаного покарання. Кримінальний проступок вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, враховуючи згоду потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, класифікується як кримінальний проступок, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
З урахуванням особи винуватого, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що обвинувачений навчається, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання - щирого каяття, добровільного відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, відсутність обставин, які обтяжують покарання, неперебування обвинуваченого на профілактичному обліку в органах поліції, відсутність дорослих підбурювачів кримінального правопорушення, перебування його на обліку у Службі у справах дітей як дитини, позбавленої батьківського піклування, суд прийшов до висновку, що ці обставини враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.03.2021 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/945 від 21.12.2020 року у сумі 653, 80 грн (шістсот п`ятдесят три гривні вісімдесят копійок).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді № 208/8558/20, 1-кс/208/2167/20 від 14.12.2020 року на мобільний телефон Nokia 6.1 TA-1043 DS 3/32, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 - скасувати.
Речовий доказ мобільний телефон Nokia 6.1 TA-1043 DS 3/32, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (номер книги обліку речових доказів 452, порядковий номер 000256) - повернути потерпілому ОСОБА_7 .
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1