490/5245/13-к
н/п 1-кп/490/418/2017
У Х В А Л А

04 грудня 2017 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Миколаїв обвинувальний акт, що надійшов від прокурора прокуратури Миколаївської області відносно :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про скоєння злочину, передбаченого ч.2ст.189, ч.1ст.364, ч.3 ст.368 КК України

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про визнання недопустимим доказом - протокол огляду предмету від 27.03.2013р. та від 16.05.2013р. Захисник зокрема вказав, що на доручення слідчого прокуратури підрозділу ДВБ МВС України у Миколаївській області доручено було провести огляд системного блоку комп?ютера, розташованого в приміщенні пункту обміну валюти КБ "Єкатиринославський" по пр.Леніна, б.72 у м.Миколаєві. Захисник ОСОБА_4 вказує, що оперативний співробітник ДВБ МВС України у Миколаївській області, що здійснював виконання доручення слідчого, виконав його неналежним чином та замість огляду системного блоку провів огляд відеозапису з камер відеоспостереження у відділенні ПАТ КБ "Єкатиринославський", що і відобразив в протоколі огляду від 27.02.2013р. Окрім цього, захисник вказує, що провівши огляд відеозапису та вилучивши оптичний дикс із записом відеоспостереження оперативний співробітник не здійснив відповідної його ідентифікації та необхідних дій для правильного зберігання такого, оскільки на думку захисника направив слідчому диск з інформацією, а не конверт з диском. Захисник також вказує, що згадані вище протоколи огляду від 27.03.2013р. та 16.05.2013р. містять різне позначення оптичного диску, що на думку захисника унеможливлює його ідентифікацію. Окрім цього, захисник вказує також, що оскільки відеозапис, що міститься на електронному носії інформації є згідно ст.99 КПК України документом, то сторона обвинувачення повинна подати до суду оригінал документа. Окрім цього, захисник вказує, що оскільки оптичний диск є документом та вилучався в порядку ст.237 КПК України, то згідно ч.5 ст.171 КПК України повинен був арештований згідно ухвали слідчого судді, чого не було зроблено. За таких обставин захисник вважає, що даний доказ є недопустимим доказом у даній справі.
Прокурор вказав, що очевидних порушень норм кримінального процесуального закону не має, тому вказав, що питання про допустимість даного доказу можливо вирішити в нарадчій кімнаті при винесенні остаточного рішення у даній справі.
Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.
Відповідно до ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, зокрема, можуть належати матеріали відеозапису, у тому числі електронні.
Даний оптичний диск містить в собі матеріали відеозапису, має ознаки документу. Очевидних ознак недопустимості вказаний доказ не містить, тому суд приходить до висновку, що оцінку такому доказу на предмет його допустимості суд дасть при вирішенні справи по суті при винесенні остаточного рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання захисника про визнання недопустимим доказом у справі протоколу огляду від 27.03.2013р. та від 16.05.2013р. на стадії розгляду справи - відмовити
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя