Єдиний унікальний номер 448/823/21
Провадження № 1-кп/448/174/21
В И Р О К
Іменем України

06.07.2021 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 0000807 від 31 грудня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мостиська, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, востаннє судимого 25.04.2014 року Мостиським районним судом Львівської області за ч.1 ст.185, ст.ст.71,72 КК України до 2 років 7 місяців обмеження волі (покарання відбув повністю),

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

учасники справи:
прокурорка ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
та його захисник-адвокат ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа:
Судом визнано доведеним, що 30.12.2017 року близько 19:00-20:00 год., потерпілий ОСОБА_5 , знаходився на автобусній зупинці, що в м.Мостиська, вул.Шевченка, 145, Львівської області, коли біля нього зупинився автомобіль. В салоні даного автомобіля, окрім водія, знаходились ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. Під час розмови, ОСОБА_5 , було запропоновано підвезти такого до центральної частини м.Мостиська, на що такий погодився і сів на заднє сидіння вказаного вище автомобіля. Дорогою, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та ОСОБА_3 , розпитували у ОСОБА_5 , хто він такий та чим займається. На вказане ОСОБА_5 , відповів, що він являється адвокатом та займається індивідуальною адвокатською діяльністю. Коли доїхавши до центральної частини міста автомобіль не зупинився, а продовжив свій рух в напрямку вул.Я.Мудрого, то ОСОБА_5 звернувся до особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та попросив зупинити. На це вказана особа відповіла, що вони їдуть до нього додому.

Перебуваючи за місцем проживання особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, із хуліганських спонукань, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку, виказуючи зневагу до існуючих норм поведінки у суспільстві та моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, реалізуючи свій злочинний намір на грубе порушення громадського порядку, демонструючи зверхність, вседозволеність та явну неповагу до суспільства, під час виникнення конфлікту між ОСОБА_5 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на прохання останньої, подав відрізок полімерної труби, якою особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження безпричинно почала наносити удари по різних ділянках тіла ОСОБА_5 . Надалі, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та ОСОБА_3 , силою вивели ОСОБА_5 , на подвір`я, де ОСОБА_3 , за вказівкою особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, взяв лопату і вони подались вглиб господарства, наголошуючи при цьому, що вчинять розправу над ОСОБА_5 . В подальшому особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження звернувся до ОСОБА_3 та наказав останньому нанести ОСОБА_5 удар лопатою по голові. Тоді ОСОБА_3 безпричинно наніс ОСОБА_5 , один удар вказаною вище лопатою по голові ззаду. ОСОБА_5 почав просити особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та ОСОБА_3 , щоб останні припинили свої протиправні дії та відпустили його. На слова та прохання ОСОБА_5 вказані особи не реагували, а продовжували свої протиправні дії. Вказані хуліганські дії тривали впродовж тривалого часу (більше однієї години), та супроводжувалась нанесенням потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в різні ділянки тіла. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження потерпілий ОСОБА_5 отримав численні тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох ран на голові, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; синців та саден на тулубі та кінцівках, крововиливу на слизовій верхньої губи, рани на долонній поверхні правої кисті, які кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК України, - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання:
05.07.2021 року між прокуроркою Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої сторони, у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди ОСОБА_3 , повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині, передбаченому ч.2 ст.296 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання - повне визнання винуватості, щире каяття, відшкодування шкоди (матеріальної, моральної) потерпілому ОСОБА_5 , - сторони узгодили про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки. Окрім цього сторони підставі ст.75 КК України прохали звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

ІІІ. Мотивами, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується:
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 05.07.2021 року.

Потерпілий ОСОБА_5 , в судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 не заперечував.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Згідно ч.8 ст.469 КК України у разі, якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених. Кримінальне провадження щодо особи (осіб), з якими досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження.

В переведенні суду перебувало кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України та ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Ухвалою суду від 05.07.2021 матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 виділено в окреме провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Свою винуватість у вчиненні даного злочину обвинувачений ОСОБА_3 визнав беззастережно.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, передбачені ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 05.07.2021 року між прокуроркою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у присутності захисника, за згоди потерпілої особи ОСОБА_5 слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Щодо питання встановлення іспитового строку ОСОБА_3 то з даного приводу суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На підставі ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

З огляду на наведене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 іспитовий строк 1 рік 6 місяців, із покладенням на нього обов`язків, регламентованих ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

ІV. Інші рішення, щодо процесуальних питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку:
Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи те, що під час досудового розслідування запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходили, а тому підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 469, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні 0000807, укладену 05 липня 2021 року між прокуроркою Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участі захисника-адвоката ОСОБА_6 , за згоди потерпілої особи ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Перебіг іспитового строку установити з моменту проголошення вироку згідно вимог ст.165 КВК України.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Вирок суду виготовлено в нарадчій кімнаті 06.07.2021 року.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя ОСОБА_1