Справа № 286/1039/21
У Х В А Л А

01.04.2021 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Овручі Житомирської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000077 від 20.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 149 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 149 КК України, та ухвалою суду від 29.03.2021 призначено підготовче судове засідання.

31.03.2021 до суду надійшло клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням співрозмірної застави.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 12.03.2021 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 340 500грн.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 від 03.11.2020 постановлено ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

11.03.2021 о 11год. 40 хв. ОСОБА_4 затримано у порядку ч.1 ст. 191 КПК України.

Відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 23.03.2021, якою змінено ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира, термін дії вказаного запобіжного заходу триває до 02.04.2021, і на даний час наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_4 просить не застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки у неї поганий стан здоров`я, гіпертонія, тому перебування в СІЗО вона переносить дуже важко. Про те, що відносно неї є кримінальне провадження вона знала, але ніяких викликів чи документів вона не отримувала. Вона виїхала з м. Овруча і проживала у м. Києві, потім часто змінювала місце проживання, орендувала житло, тому кореспонденцію їй могли не передавати. Про зміну місця проживання не повідомляла, але про це і так всі знали. Просить застосувати до неї домашній арешт або зменшити розмір застави.

Захисник заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, вважає, що ризики, зазначені у клопотанні, не доведені, вважає достатнім застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані документи, суд дійшов наступних висновків.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, після повідомлення 03.10.2017 про підозру переховувалася від органу досудового розслідування, змінила місце проживання та ухилялася від явки в судові засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, офіційно не працює тривалий час, що зумовлює відсутність законного джерела доходів, тому може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» (Letellier v. France), заява № 12369/86 від 26 червня 1991 року, зазначив, що «… національні судові органи … повинні зважити на всі обставини, що свідчать за і проти наявності справжнього суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, і врахувати це в рішеннях…».

З огляду на зміст наведеного рішення ЄСПЛ особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як винятковий запобіжний захід протягом певного часу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland), заява № 14379/88 від 26 січня 1993 року, вказано: «… небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти…».

У контексті наведеного рішення ЄСПЛ врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст: вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дає можливість достатньою мірою спрогнозувати її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим, оскільки наявні специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує правило поваги до свободи особи.

Перебування ОСОБА_4 тривалий час у розшуку після повідомлення їй про підозру у кримінальному провадженні, неодноразова зміна місця проживання без повідомлення органів досудового розслідування вказують на існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду. Враховуючи початкову стадію судового провадження, те, що докази суду ще не надавалися, потерпілі та свідки судом не допитувалися, суд вважає наявними ризики, передбачені п.п.3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження іншим чином.

Водночас з довідки про судимості встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судима і окрім як в рамках даного кримінального провадження до кримінальної відповідальності не притягувалася, тому суд вважає не доведеним ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування ризиків, із врахуванням того, що більш м`який запобіжний захід, зазначений у ст. 176 КПК, не зможе забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, дають достатні підстави для суду обрати обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, тому клопотання прокурора є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави суд враховує обставини кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваної, та приходить до висновку, що доцільно визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 181600 гривень, яка є достатньою для запобігання ризикам та забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 194, 331, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30 травня 2021 року включно.

Визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 181600 гривень, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавець) на депозитний рахунок для внесення застави та у разі внесення якої звільнити підозрювану з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:

1)Прибувати до суду за кожною вимогою.

2)Не відлучатися з населеного пункту - м. Овруч Житомирської області, в якому вона має зареєстроване місце проживання, без дозволу суду.

3)Повідомляти суд про зміну свого місця проживання або роботи.

4)Здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5)Утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

6) Носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 необхідність виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, у разі її внесення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій, уповноваженій особі слідчого ізолятору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1