ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/2552/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/673/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,,
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання , -
В С Т А Н О В И Л А:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з клопотанням про зарахування в строк відбуття покарання за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 02.11.2015 року, строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.03.2016 р. ОСОБА_7 зараховано у строк покарання призначеного за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 02.11.2015 року строк попереднього ув`язнення з 30.01.2015 року по 02.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Крім того, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.11.2019 року вже було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.
Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить застосувати до нього вимоги ч.5 ст. 72 КК України зарахуваввши в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 24.10.2017 року до 14.08.2019 року, а саме період його перебування в СІЗО м.Полтави для розгляду його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування вимог посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.
Захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, в зв`язку з травмою , подала заяву в якій просила відкласти розгляд справи або призначити захисника на окрему слідчу дію. Обвинувачений наполягав на розгляді апеляційної скарги без участі захисника та просив не відкладати розгляд апеляційної скарги навіть на пропозицію суду.
Заслухавши доповідь судді; доводи засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу; думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Згідно п. «в», «ґ» ч.5 ст.72 КК України в ред. від 26.11.15р. у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою, як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведения слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно положенням ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.05.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання визначено рахувати з 27.05.2015 року (арк. 8-9).
Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 02.11.2015 року вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.05.2015 року відносно ОСОБА_7 в частині юридичної кваліфікації злочину та призначення покарання скасовано. Ухвалено новий вирок, яким визнано ОСОБА_7 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна (арк.10).
Окрім цього ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.03.2016 р. ОСОБА_7 зараховано у строк покарання призначеного за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 02.11.2015 року у строк попереднього увязнення з 30.01.2015 року по 02.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (арк.12).
За таких обставин, судом першої інстанції вірно встановлено та зазначено в оскаржуваному судовому рішенні, що ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) та Закону України «Про попереднє ув`язнення» в строк відбування покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.05.2015 року зараховано весь період строку його попереднього ув`язнення, а саме з дня його фактичного затримання 30.01.2015 року до дня набрання вироком суду законної сили 02.11.2015 року.

Твердження апелянта про необхідність зарахування йому у строк покарання період його перебування під вартою з 24.10.2017 року по 14.08.2019 року включно за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) є необґрунтованими та суб`єктивними, оскільки після набрання вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.05.2015 року законної сили 02.11.2015 року, засуджений почав відбувати покарання за цим судовим рішенням.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_7 в 2017 -2019 роках його дійсно було етаповано до ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» для розгляду його заяви про перегляд вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.05.2015 року за нововиявленими обставинами. Але за результатами розгляду вказаної заяви 02 серпня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Миргородського міськрайонного суду від 27.05.2015 р. та вироку Апеляційного суду Полтавської області від 02.11.2015р. було залишено без задоволення.
Таким чином в цей період ОСОБА_7 залишався в слідчому ізоляторі не для проведения слідчих дій або участі у судовому розгляді іншого криминального провадження , а в зв`язку з переглядом саме по його заяві того кримінального провадження , відносно нього , за яким вирок набрав чинності в він вже відбував покарання.
При цьому вирок за нововиявленими обставинами скасовано не було, запобіжний захід ОСОБА_9 вдруге не обирався , ОСОБА_7 утримувався в слідчому ізоляторі оскільки бажав безпосередньо приймати участь в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів не може погодитись з апеляційною вимогою засудженого про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення.
Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування судового рішення, судова колегія не вбачається.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді