Справа № 203/514/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000098,-

ВСТАНОВИВ:

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000098, відомості за яким внесено до ЄРДР 27.01.2021 року з кваліфікацією за ч.2 ст.307 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.
В наданому клопотанні, погодженому прокурором, слідчий просив накласти арешт на речі та майно, виявлені та вилучені під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
В призначене судове засідання сторони кримінального провадження, власник майна не з`явились, що відповідно до положень ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Перевіривши викладені в клопотанні доводи, дослідивши надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Слідчий суддя враховує, що надані до клпотання матеріали кримінального провадження в достаній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Обгрунтовуючи заявлене клопотання, слідчий посилався на те, що вилучені під час обшуку речі та майно відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, визнані постановою слідчого речовими доказами та з метою їх збереження є підстави для накладення на них арешту.
Перевіряючи вказані доводи, слідчий суддя вараховує, що вилучені під час обшуку мобільні телефони могли використовуватись особами, що причетні до вчиненого кримінального правопорушення, для здійснення дзвінків між собою, містити інформацію про дзвінки та листування з останніми, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя враховує, що санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Таким чином, вказані речі відповідають критеріям ст.98 КПК України, визнані речовими доказами постановою слідчого від 02.03.2021 року та підлягають арешту з метою забезпечення їх збереження, як речових доказів, забезпечення проведення відповідних слідчих та процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,100,131,132,167,170-172,175,237,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000098 задовольнити.
Накласти арешт на речі, вилучені під час проведення 02 березня 2021 року обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон ОСОБА_4 марки «OnePlus» з імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон ОСОБА_5 марки «Samsung А51» з імеі1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 з сім-карткою з номером НОМЕР_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1