Справа № 503/740/21
Провадження №1-кп/503/50/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши в судовому засіданні у залі суду в м. Кодима кримінальне провадження за клопотанням прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001526 від 26.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 ,

встановив:
Прокурор звернувся до суду з вище зазначеним клопотанням посилаючись на те, що у провадженні СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001526 від 26.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. В ході досудового розслідування проведено слідчі та розшукові дії направленні на розкриття кримінального правопорушення, однак встановити особу причетну до його вчинення не виявилось можливим. Тому повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні не здійснювалось. На теперішній час строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ст. 49 КК України, за даним кримінальним правопорушенням закінчився. У зв`язку з чим прокурор просить суд закрити кримінальне провадження № 0001526 від 26.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того, прокурор просить суд вирішити питання про долю речових доказів.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання та просив задовольнити з викладених в ньому підстав. При цьому, не надав суду матеріали відповідного кримінального провадження для їх дослідження.
Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини свого неприбуття не повідомив, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся у встановленому порядку. Згідно положень п.2 ч.3 ст. 56 КПК України участь у судовому провадженні є правом потерпілого, а не його обов`язком.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання суд встановив, що 26.12.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесенні відомості за № 0001526 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 190 КК України, за заявою потерпілого ОСОБА_4 від 26.12.2016 року, в якій останній повідомив про заволодіння майном вартістю 960000 грн. шляхом обману.
Частина 1 ст. 190 КК України передбачає кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).
Водночас із цим частини 2, 3 і 4 ст. 190 КК України передбачають кримінальну відповідальність за вчинення шахрайства з додатковими кваліфікуючими ознаками, зокрема у випадку якщо воно завдало значної шкоди потерпілому, вчинене у великих або особливо великих розмірах.
При цьому, примітка до ст. 185 КК України визначають шкоду у великих та особливо великих розмірах на момент вчинення кримінального правопорушення.
В свою чергу, як на момент вчинення кримінального правопорушення так і на теперішній час, санкції статті 190 КК України у частині 3 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а у частині 4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, тобто згідно ст. 12 КК України є, відповідно, тяжким і особливо тяжким злочинами.
Водночас ч.1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки десять років - у разі вчинення тяжкого злочину та п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Згідно пункту 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до пункту 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.
В свою чергу абзацом третім ч.4 ст. 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Таким чином закриття кримінального провадження з наведеної вище підстави є обов`язком суду за умови одночасної наявності двох визначених для цього підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також дотримання відповідної процедури.
Дослідженні судом матеріали клопотання не містить в собі належного і допустимого доказу встановлення вартості майна, яким імовірно заволоділи шляхом шахрайства. При цьому, сам потерпілий визначив вартість цього майна в розмірі 960000 грн, що вказує на можливе існування кваліфікуючих ознак передбачених ч.3-4 ст. 190 КК України та потреби у її доказуванні з урахуванням того, що предметом кримінального правопорушення є зернозбиральний комбайн.
Відповідно до пункту 3 ч.1 ст. 91 КПК України, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Ураховуючи вище наведене суд вважає, що клопотання прокурора є необґрунтованим, оскільки за відсутності доказів розміру шкоди у даному кримінальному провадженні неможливо здійснити та перевірити правильність його кваліфікації саме за ч.1 ст. 190 КК України, а не за ч.2-4 ст. 190 КК України, що в свою чергу з урахуванням ст. 12 КК України впливає на визначення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ч.1 ст. 49 КК України.
В свою чергу за умови не доведення наявності підстав для закриття кримінального провадження суд вважає вирішення питання про долю документів, які є речовими доказами по справі передчасним.
Керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. 284, 314 КПК України, суд

постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження.
Матеріали кримінального провадження № 0001526 від 26.12.2016 року, після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, повернути прокурору.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1