25.03.2021 Справа № 756/3932/20
№ 1-кп/756/603/21
№ 756/3932/20
В И Р О К
іменем України

25 березня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Галі Республіки Грузія, громадянина Грузії, не одруженого, офіційно не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

08 січня 2020 року, близько 19 год. 45 хв., у Морохія Цезаря, який перебував поблизу вікна квартири АДРЕСА_3 , виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, за допомогою заздалегідь підготовленого ножа віджав металопластикове вікно квартири АДРЕСА_3 , після чого проник до вказаної квартири. Перебуваючи у спальній кімнаті вказаної квартири, ОСОБА_7 із шафи взяв речі, які належать ОСОБА_8 , а саме: хрестик, вартістю 5 014 грн. 22 коп. та перстень, вартістю 8 884 грн. 50 коп.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_7 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна поєднаного із проникненням у житло, останній, утримуючи при собі викрадені речі, був виявлений працівниками поліції, на вимогу яких, був вимушений покинути місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_7 міг би спричинити потерпілому ОСОБА_8 , майнову шкоду на загальну суму 13 898 грн. 72 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України визнав, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи, зокрема пояснив, що у зазначені в обвинувальному акті дату та час, за допомогою ножа віджав вікно квартири АДРЕСА_3 , після чого проник до вказаної квартири. У спальній кімнаті вказаної квартири, взяв із шафи хрестик та перстень, встановлену вартість яких не оспорює. В подальшому, перебуваючи у вказаній квартирі, його виявили працівники поліції, на вимогу яких, він через вікно залишив приміщення квартири до якої попередньо проник.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, доведена.

Дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, оскільки останній не вчинив усіх дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, вчиненим із прямим умислом, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд ураховує дані про особу винного, котрий не одружений, офіційно не працевлаштований, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності зі ставленням ОСОБА_4 до вчиненого, суд, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 68 КК України, приходить до висновку про призначення останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Разом із тим, враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, дані про особу останнього, зокрема його вік та те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства.

Також, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження, який було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 .
Так, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10.01.2020 по справі № 756/211/20 (№ 1-кс/756/147/20) ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 105 100 грн., яка 02.03.2020 внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України у м. Києві, у зв`язку з чим ОСОБА_7 03.03.2020 звільнено із Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави останнім не був порушений, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню з встановленими обов`язками до набрання вироком законної сили, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Ураховуючи вищевикладене, керуючисьстаттями 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками скасувати.
Заставу визначену ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10.01.2020 року у розмірі 105 100 (сто п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., внесену 02.03.2020 за обвинуваченого ОСОБА_9 заставодавцем ОСОБА_10 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у м. Києві, повернути заставодавцю ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 7 065 (сім тисяч шістдесят п`ять) грн. 45 коп. (ГУК у м. Києві/Оболонський район 24060300, , рахунок UA 0026006, банк отримувача: Казначейство України, найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження).

Речові докази по справі, а саме: хрестик та перстень, які були предметом крадіжки, залишити за належністю потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1