У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження №308/12625/18 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000784 від 08.03.2018 р. по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, громадянки України, українки, з середньою освітою, студента 2 курсу Ужгородського вищого комерційного училища, не працюючої, не одруженої мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Ужгород, громадянки України, українки, з середньою освітою, працюючої бармен Золота гора , одруженої, мешканки АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілої- ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10
цивільного позивача - ОСОБА_11 ,
сторона захисту:
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_12
захисника обвинувачених ОСОБА_13
представника служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_14
ВСТАНОВИВ:
08.03.2018 року біля 13 годин 23 хвилин Балла ( дошлюбне прізвище ОСОБА_15 ) та неповнолітня ОСОБА_3 , перебуваючи на площі Театральна, що в м. Ужгороді, біля приміщення Закарпатського обласного академічного театру ляльок, де на той час проходила санкціонована виконавчим комітетом Ужгородської міської ради акція «Акцію Запроваджено» присвячена міжнародному дню захисту прав жінок, перебуваючи в громадському місці, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, використовуючи пластикові пляшки, об`ємом 0,5 літра в яких згідно із висновку лакофарбових матеріалів та покриттів № 3017 від 20.06.2018 року знаходилась алкідна фарба червоно коричневого кольору, облили цією рідиною учасників даної акції, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,чим спричинили учаснику акцій ОСОБА_7 хімічні опіки кон`юктиви І ступеня правого та лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 133 від 26.03.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, учаснику акцій ОСОБА_8 хімічний опік кон`юктиви І ступеня правого ока, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 134 від 26.03.2018 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, та учаснику акції ОСОБА_9 хімічні опіки кон`юктиви І ступеня обох очей , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 132 від 20.03.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії подразнюючої слизову оболонку очей речовини, по давності виникнення вкладаються в час події, яка мала місце 08.03.2018 року, потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 «правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6 Кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Вказана справа надійшла до суду з обвинувальним актом.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_12 та ОСОБА_3 кваліфіковано як умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.125 КК України
На адресу суду 04.03.2021 року від захисника ОСОБА_12 та ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_13 надійшло письмове клопотання про звільнення ОСОБА_12 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що з моменту вчинення злочину у якому обвинувачується ОСОБА_12 та ОСОБА_3 минуло більше трьох років, а відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло 2 роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, а також псилаючись на приписи ст. 106 КК України, так як обвинувачена ОСОБА_3 на час події була неповнолітньою, а тому вважає що наявні всі підстави щодо звільнення ОСОБА_12 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України. Зазначив , що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин передбачених ч.1 ст. 49 КК України, незалежно від визнання ОСОБА_12 та ОСОБА_3 вини.
Обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_3 в судовому засіданні, просили суд звільнити їх від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження за їх обвинуваченням. Надали через канцелярію суду письмові заяви та надали згоду у судовому засіданні на звільнення їх від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України.
Захисник ОСОБА_12 та ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_13 в судовому засіданні підтримав подане письмове клопотання та просив закрити кримінальне провадження , звільнити ОСОБА_15 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Вказав на те, що у письмовому клопотанні була допущена ним описка в частині того, що з моменту вчинення злочину у якому обвинувачується ОСОБА_12 та ОСОБА_3 минуло 3 роки 11 місяців 26 днів та вважати вірним 2 роки 11 місяців 26 днів. Наголосив на тому, що провадження у справі не зупинялось, обвинувачені в розшук не були оголошені. Вказав на те, що одна з обвинувачених ОСОБА_16 у звязку з вагітністю не зявлялась в минулі судові засідання.
Прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_12 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_14 в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_13 не заперечила.
Представник потерплих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, зокрема зазначила, що обвинувачені навмисно затягували розгляд справи, не зявляючись в призначені судові засідання. Окрім того, вони не погоджуються з кваліфікацією дій обвинувачених за ч. 1 ст. 125 КК України. Звернула увагу суду на те, що на підготовчому засіданні ними була подана скарга на постанову слідчого від 28.09.2018 року про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення в порядку ч.2 ст.303 КПК України , в який просили скасувати постанову слідчого про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення , проте у задоволенні їх скарги було відмовлено з підстав її передчасності.
Потерпіла ОСОБА_17 в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_13 заперечила , пояснила, що обвинувачені в судові засідання не зявлялись, а відтак навмисно затягували розгляд даного кримінального провадження, а відтак відсутні підстави для їх звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження. Вказала на те, що не погоджується з кваліфікацією дій обвинувачених за ч. 1 ст. 125 КК України та вважає, що подані потерпілими цивільні позови повинні бути розглянуті судом.
Цивільний позивач - ОСОБА_11 в судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_13 заперечила, підтримала доводи представника ОСОБА_10 .
Суд, заслухавши клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_13 , доводи прокурорів, пояснення потерпілої, представника потерпілих, цивільного позивача, вважає, що клопотання захисника обвинувачених підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічне положення містить ч. 1 ст.285 КПК України, відповідно до якої особа звільняєть-ся від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із правових висновків викладених Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 року у справі № 730/67/16-к , де указано , що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Також в даній постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду зазначив, що за правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

В даному кримінальному провадженні, наявне клопотання сторони захисту про звільнення обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а також наявна письмова згода самих обвинувачених про їх звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження. Судом роз`яснено обвинуваченим підстави звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження. Суть обвинувачення овинуваченим зрозуміла.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.
Щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку; 2) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину; 3) сім років - у разі вчинення тяжкого злочину; 4) десять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Згідно ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушеня і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років-у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.
Благополучним визнається таке закінчення зазначених строків давності, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:
- не ухилялася від слідства або суду;
- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Аналізуючи викладене , слід дійти висновку, що незгода потерпілих з кваліфікацією дій обвинувачених за ч. 1 ст. 125 КК України не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України .

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної від-повідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Аналогічна правова позиція викладена Колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к.
Як встановлено судом, ОСОБА_12 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком і санкція якого передбачає покарання у вигляді: штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_12 та ОСОБА_3 було вчинено 08 березня 2018 року з цього часу минуло більше ніж два роки та одинадцять місяців, перебіг строків давності не переривався і не зупинявся, обвинувачені не ухилялися від суду, тобто є всі підстави для звільнення обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 КК України.
Таким чином на даний момент строк давності за вказане кримінальне правопорушення є таким, що минув, а тому у суду відсутні підстави щодо відмови в задоволенні заявленого клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Обставин, які би виключали звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.
За таких обставин, суд, за наявності згоди ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , приходить до висновку про необхідність звільнення їх від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
Щодо аргументів представника потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_17 про те, що обвинувачені навмисно затягували розгляд справи не зявляючись в судові засідання, суд констатує наступне.
Як встановлено судом, та як було зазначено вище ОСОБА_15 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення яке було вчинено 08 березня 2018 року та яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, отже в силу п.1 ч.1 ст. 49 КК України звільняються від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки. Отже в даному кримінальному провадженні закінчився строк притягнення ОСОБА_15 та ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності 09.03.2020 року.
Слід зазначити, що черговий розгляд справи було призначено на 02.03.2020 року.
Відповідно до журналу судового засідання від 02.03.2020 року в призначене судове засідання зявились: представник органу опіки та піклування ОСОБА_18 , обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ( ОСОБА_21 ), а також прокурор Толочко. Однак представник потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 , потерпіла ОСОБА_17 , захисник обвинувачених та цивільний позивач - ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи наявна заява від представника потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , представника цивільних позивачів ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 про відкладення розгляду справи , яке призначено на 02.03.2020 року .
Чергові судові засідання у справі були призначені на 08.04.2020 року, 09.04.2020 року та 10.04.2020 року,дати судових засідань були узгоджені зі всіма учасниками справи. Разомз тим, 02.04.2020 року від представника потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , представника цивільних позивачів ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 надійшла на адресу суду заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину на всій території України на підставі Постанови КМУ.
07.04.2020 року від Ужгородської місцевої прокуратури надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину на всій території України на підставі Постанови КМУ. 08.04.2020 року від захисника обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину на всій території України на підставі Постанови КМУ.
Не прибуття обвинувачених в подальші судові засідання, суд не може приймати як свідоме затягування розгляду справи, оскільки починаючи з 09.03.2020 року строк притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України в даному кримінальному провадженні вже минув .
Разом з тим , звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її звільнення потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодуван ня заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.
Аналогічна правова позиція викладена Колегією суддів Ксаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к.
Що стосується цивільного позову, слід зазначити також наступне.
Ст. 129 КПК України передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні, а саме: ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому; у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові; у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч.1 ст.326 КПК України, суд залишає позов без розгляду.
Тобто КПК України не передбачено вирішення цивільного позову одночасно із вирішенням питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, а відтак цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 про стягнення моральної шкоди завданої злочином ; цивільний позов ОСОБА_22 до ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 про стягнення майнової та моральної шкоди завданої злочином; цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 про стягнення майнової та моральної шкоди завданої злочином ;цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 про стягнення моральної шкоди завданої злочином ;цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 про стягнення майнової та моральної шкоди завданої злочином - слід залишити без розгляду, що не позбавляє позивачів можливості і права звернутися до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку, тому судові витрати у справі, пов`язані із залученням експертів в ході досудового розслідування, слід віднести за рахунок держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_12 та ОСОБА_3 не обиралась.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.cт. 12, 49, 106 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285 288, 369-371, КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_24 ( дошлюбне прізвище ) ОСОБА_15 та ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_13 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст. ст. 49, 106 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Звільнити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000784 від 08.03.2018 року стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_12 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності провадженням закрити.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_12 не обирати.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в ході досудового розслідування, віднести за рахунок держави.
Речові докази :
- зшкріби речовини бурого кольору, які поміщено в спеціальний пакет № 4508517, змиви прилеглої території з бруківки на марлевий тампон речовини бурого кольору, які поміщено до спеціального пакету № 4508518 знищити;
- ватман з написом, листівку залишити зберігати при матеріалах справи;
- дві балонових чорних курточки , що здані на зберігання в камеру речових доказів Ужгородського ВП повернути власникам;
- один оптичний диск з відео файлами та фото залишити зберігати при матеріалах справи.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 про стягнення моральної шкоди завданої злочином - залишити без розгляду
Цивільний позов ОСОБА_22 до ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 про стягнення майнової та моральної шкоди завданої злочином - залишити без розгляду
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 про стягнення майнової та моральної шкоди завданої злочином - залишити без розгляду
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 про стягнення моральної шкоди завданої злочином - залишити без розгляду
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_23 про стягнення майнової та моральної шкоди завданої злочином - залишити без розгляду.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає закон-ної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Дата оголошення повного тексту ухвали з врахуванням вихідних та святкових днів 10.03.2021 року о 14 :20 год.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1