Провадження № 1-в/127/541/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши в порядку дистанційного судового провадження, в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 09.08.2021 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Клопотання мотивоване тим, що він засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2018 року за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі. Відбуває покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86). На даний час відбув 2/3 частини строку покарання. За час перебування в місцях позбавлення волі характеризується позитивно, має 5 заохочень, стягнень не має, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Працевлаштований днювальним, до роботи ставиться сумлінно, бере участь у роботах з благоустрою приміщень та території установи. Вину у вчиненні злочину, за яким відбуває покарання, визнає та своїм ставленням до праці під час відбування покарання довів своє виправлення, тому вважає, що має право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання, просив суд замінити йому невідбуту частину покарання на більш м`яке.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що останній неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не ставав та знову вчинив умисний тяжкий злочин, за яким відбуває покарання. Наявність лише трьох заохочень за весь час відбування покарання не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Представник установи ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , пославшись на те, що поведінка засудженого за час відбування покарання не свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2018 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, до покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до розпорядження Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2018 року вирок суду від 20.06.2018 року набув законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області 25.09.2018 року.
З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)».
Відповідно до характеристики та довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень від 16.02.2021 року засуджений ОСОБА_5 за весь період відбування покарання має два дисциплінарні стягнення та три заохочення. В установі виконує обов`язки днювального відділення СПС на добровільних засадах. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, по відношенню до представників адміністрації поводить себе тактовно, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи відноситься з розумінням, дбайливо ставиться до майна установи. Засуджений відвідує заходи виховного та режимно-профілактичного характеру. Також, в установі знаходяться виконавчі листи грошові кошти по яким на даний час не сплачено.
Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про можливість заміни ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, суд враховує, що засуджений є особою, яка на даний час відбула більше 1/2 частини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, при цьому є особою, що раніше неодноразово відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини. Разом із тим матеріали справи не мають достатніх даних про те, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки відповідно до наданих суду документів, ОСОБА_5 за період відбування покарання в установі ініціативи для офіційного працевлаштування з метою погашення заборгованості за виконавчими листами не проявляв. Виконання обов`язків днювального відділяння СПС на добровільних засадах не свідчить про сумлінне ставлення засудженого до праці, оскільки не передбачає необхідності обов`язкового виконання покладених на нього обов`язків та не тягне за собою відповідальності за їх невиконання. Також суд враховує те, що відбування покарання у виді обмеження волі передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.

Отже, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які б свідчили, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого можливе в умовах обмеження волі.

В зв`язку з наведеним, дослідивши усі дані в їх сукупності та враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд приходить до висновку, що незважаючи на наявність формально-юридичних підстав для застосування положень ст. 82 КК України, а саме фактичне відбуття засудженим більше 1/2 частини строку призначеного покарання, оціночних підстав є недостатньо, а підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, які ОСОБА_5 зазначив у своєму клопотанні, не підтвердженні матеріалами особової справи. На думку суду, ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, а тому слід відмовити в задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя: