Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/324/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 259 (206-2) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 лютого 2021 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське, Петрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-28.04.2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва, за ч.4 ст.407, ст.75 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
визнано винуватим та призначено покарання за ч. 1 ст. 259 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч. 4 ст. 407 КК України від 28.04.2020 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Запобіжний захід тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання обраховувати з 05.11.2020 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, за наступних обставин.
Так, 05.11.2020 року у першій половині доби, ОСОБА_8 знаходячись в м. Кропивницький біля Колгоспного ринку, з метою завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, вирішив розповсюдити неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що призвело б до порушень нормальної життєдіяльності людей, викликання паніки, тим самим порушив би безпеку суспільства. Цього ж дня, ОСОБА_8 о 12 год. 09 хв. за допомогою мобільного телефону «Samsung», IMEI: НОМЕР_1 , в якому знаходилась картка з абонентським номером НОМЕР_2 , здійснив дзвінок на лінію «102» та повідомив завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху у Кіровському районному суді м. Кіровограда, що розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Габдрахманова 7, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення. Виїздом слідчо-оперативної групи Кропивницького відділу поліції, із залученням сил та засобів Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та інших спеціальних служб небезпечних вибухових пристроїв та речовин не виявлено.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікацію своїх дій, просив змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання, призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання не враховано пом`якшуючі обставини те, що він учасник АТО, за місцем проживання характеризується добре, має двох неповнолітніх дітей.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого, просив змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання за ч.1 ст.259 КК України, до 3 років позбавлення та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч. 4 ст. 407 КК України від 28.04.2020 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяців. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_8 , є учасником бойових дій, учасником АТО, що не відображено до уваги, та відповідно не визнано пом`якшуючою обставиною. Правопорушення вчинив ОСОБА_8 на грунті сильних моральних хвилювань, свою вину у вчиненому повністю визнав, жодних наслідків не бажав. Судом не в повній мірі, взято до уваги характеризуючі дані ОСОБА_8 . Тривалий час, він не скоював інших правопорушень, що говорить про той факт, що він став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 який просив задовольнити подані апеляційні скарги, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 259 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Оскільки, учасниками процесу доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 не оскаржується, колегія суддів не входить в їх обговорення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, врахував особу винного, який має непогашену судимість, перебуває на обліку лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю з 2016 року, скоїв злочин в період іспитового строку за попереднім вироком. Врахував обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття, сприяння слідству та відсутність обставин, які обтяжують покарання та обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання в межах санкції статті кримінального закону у виді позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України ближче до мінімальної межі та дійшов правильного висновку, що його виправлення можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, яке на переконання колегії суддів буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст. 50 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 стосовно того, що судом першої інстанції при призначенні покарання не враховано всі пом`якшуючі обставини, та не враховано що обвинувачений є учасником бойових дій, та учасником АТО є необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції правильно враховано всі характеризуючи дані на особу та пом`якшуючі обставини. Крім того в матеріалах провадження відсутні докази, що останній є учасником бойових дій та учасником АТО.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин, має непогашену судимість, перебуває на обліку лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю з 2016 року, на шлях виправлення не став та скоїв злочин в період іспитового строку за попереднім вироком. Тому підстави для зміни вироку та призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`якого покарання та покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону яке б стало підставою для зміни чи скасування по суті правильного винесеного судом рішення колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, підстави для його зміни відсутні, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який перебуває під вартою у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)