УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в м. Сміла клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

встановив:

Слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон марки «Меіzu», з карткою мобільного оператора «лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_1 , який вилучено та передано на зберігання до відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, 09 червня 2021 року до чергової частини ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, надійшов рапорт від начальника сектору дізнання ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про те, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000359 встановлено, що до даного кримінального проступку причетний ОСОБА_5 , який шляхом обману та зловживання довірою заволодів банківською карткою громадянина ОСОБА_6 та в подальшому здійснив неодноразове оформлення кредитів на ім`я ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди.

По даному факту 09 червня 2021 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000435 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування проведено огляд місця події, в ході якого встановлено, що об`єктом огляду є прилегла територія біля Холоднянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Біля приміщення амбулаторії знаходилась особа чоловічої статі, яка представилась як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який пояснив, що добровільно видає працівникам поліції банківську картку банку «Raiffeisen BANK AVAL» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , а також мобільний телефон марки «Meizu» з абонентським номером мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_1 , який використовувався для отримання кредитів.

09 червня 2021 року в період часу з 14 год. 10 хв. по 14 год. 35 хв. слідчим відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області в ході огляду місця події вилучено банківську картку банку «Raiffeisen» BANK AVAL № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , а також мобільний телефон марки «Meizu» з абонентським номером мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що мобільний телефон марки «Meizu» з абонентським номером мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 та використовувався останнім для вчинення злочинних дій, а саме для оформлення кредиту в банківській установі «Raiffeisen BANK AVAL» та онлайн кредиту в ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» на ім`я потерпілого ОСОБА_6 .

09 червня 2021 року постановою слідчого банківську картку банку «Raiffeisen BANK AVAL» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , а також мобільний телефон марки «Meizu» з абонентським номером мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_1 визнано речовим доказом у даному провадженні.

Таким чином вилучене майно набуло статусу тимчасово вилученого майна, вилучення якого відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України може здійснюватися шляхом огляду, обшуку.

Слідчий вказує, що вищевказаний мобільний телефон використовувався для вчинення кримінального правопорушення, а саме для оформлення кредитів у банківських установах, являється речовим доказом, так як міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та який в подальшому може бути використаний як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, з метою встановлення підтвердження причетності винної особи до вчинення злочину, необхідно забезпечити його збереження та унеможливити його знищення, виникла необхідність накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку для забезпечення збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

В судовому засіданні слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Особа, у володінні якої знаходиться вказаний у клопотанні об`єкт нерухомого майна, у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи вказану норму, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання слідчого без участі власника майна.

Клопотань від учасників процесуальної дії в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів фіксування не проводилася.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Слідчий суддя - суддя, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, а саме: вилучений мобільний телефон марки «Меіzu», з карткою мобільного оператора «лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_1 , відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей вилучених з обігу.

З метою проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального правопорушення та встановлення всіх обставин його вчинення, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме: вилучений мобільний телефон марки «Меіzu», з карткою мобільного оператора «лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_1 , в кримінальному провадженні № №0000435.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 233, 234, 237, 372 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Меіzu», з карткою мобільного оператора «лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_1 , який вилучено та передано на зберігання до відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Виконання ухвали про накладення арешту на майно доручити слідчому відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області. / провадженні якого буде перебувати кримінальне провадження.

Ухвала в частині накладення арешту на майно може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи Апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1