Справа № 308/963/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд ускладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду :
захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/67/21, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 лютого 2021 року частково задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого в ОВС відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 (далі - слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрованого та такого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого.
Цією ухвалою застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою постановлено рахувати з 04 лютого 2021 року з 11 год. 35 хв. і встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 до 02 квітня 2020 року.
Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі, який перевищує триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, - а саме у розмірі п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 135 000 грн. 00 коп. (Один мільйон сто тридцять п`ять тисяч гривень 00 копійок).
У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 05 лютого 2021 року до Ужгородського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - незаконне придбання, перевезення, виготовлення, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, вчинені організованою групою. Відповідно до клопотання, починаючи з червня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою незаконного збагачення шляхом вчинення злочинів з незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, вступив в організовану стійку злочинну групу як пособник, де організатором та співвиконавцем злочинних дій був ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім того до складу групи увійшли як виконавці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , діючи у складі організованої ним злочинної групи, разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за попередньою змовою, будучи зорганізованими з метою незаконного збагачення з розподілом функцій кожного із учасників групи, згідно розробленого ним злочинного плану, при невстановлених розслідуванням обставинах, місці та часі, в період з червня 2020 року по лютий 2021 року, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, здійснював придбання у невстановленої слідством особи для подальшого збуту невстановлену кількість психотропної речовини - метамфетамін. У свою чергу ОСОБА_5 , після виготовлення наркотичного засобу «канабіс» забезпечував ним організатора ОСОБА_8 для подальшого збуту та особисто займався збутом. Після придбання психотропної речовини «метамфетамін» ОСОБА_8 згідно попередньо розробленого злочинного плану та визначених функцій, розфасовував речовину для подальшого збуту та передав її частину учасникам групи ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 для подальшого її продажу вроздріб. Після виготовлення наркотичного засобу - сухої подрібненої речовини рослинного походження, ОСОБА_5 на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій у складі організованої злочинної групи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , який у подальшому зберігав у будинку за місцем свого проживання, при собі та в подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 23.06.2020, приблизно о 16.52 год, перебуваючи в гаражному приміщенні за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 1000 (одну тисячу) гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , суху подрібнену речовину рослинного походження, яка згідно висновку № 6/475 від 01.07.2020 є «канабісом», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальною масою в перерахунку на суху речовину 8,38 грам. Окрім того, після виготовлення наркотичного засобу - сухої подрібненої речовини рослинного походження, ОСОБА_5 на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій у складі організованої злочинної групи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , який у подальшому зберігав у будинку, за місцем свого проживання, при собі та в подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 14.07.2020, приблизно о 14.26 год, перебуваючи в гаражному приміщенні за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 1000 (одну тисячу) гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , суху подрібнену речовину рослинного походження, яка згідно висновку №6/544 від 20.07.2020 є «канабісом», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальною масою в перерахунку на суху речовину 7,0519 грам. У клопотанні також вказується на те, що 05.02.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується здобутими в ході досудового слідства доказами. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у систематичному та тривалому у часі збуті психотропних речовин у складі ретельно зорганізованої групи із значним обсягом поставки та збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, а також широким колом осіб, що придбавали наркотики, збагачувався від вказаної злочинної діяльності та інших джерел доходу не має, слідчий вважає, що є підстави стверджувати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може і в подальшому продовжити злочинну діяльність. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на заявника, свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_5 на даний час ніде офіційно не працевлаштований та не пов`язаний трудовими зобов`язаннями з жодним роботодавцем. Враховуючи наведені в клопотанні дані про особу підозрюваного, сторона обвинувачення вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну поведінку підозрюваного, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, тому просить застосувати відносно ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя взяла до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 3 ст. 307 КК України, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік підозрюваного, стан здоров`я, які не перешкоджають триманню під вартою, наявність міцних соціальних зв`язків, те, що підозрюваний є одруженим та має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно ніде не працює, зі слів є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням та отримує виплати по інвалідності у розмірі 1380,00 грн., раніше притягувався до кримінальної відповідальністю, проте на цей час судимість є погашеною. Зазначено, що наданою випискою з медичної карти підтверджується, що ОСОБА_5 був встановлений діагноз: цукровий діабет 2 типу, інсулінозалежного перебігу, важкої форми та призначено інсуліномісткі ліки із дозою від 24 до 32 одиниць на добу, що захворювання ОСОБА_5 не перешкоджає на цей час його триманню під вартою, а у разі необхідності його може бути направлено до спеціалізованих та багатопрофільних лікарень (відділень). Слідчий суддя також дійшов висновку про доведеність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на заявника, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають слідчому судді підстави вважати, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшла висновку, що для убезпечення вищезазначених ризиків слід обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тому, беручи до уваги всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК, слідчий суддя дійшла переконання, що для забезпечення виконання підозрюваним, передбачених КПК України вимог, слід визначити заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 135 000 грн., яка, на думку слідчої судді, буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі її внесення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню. Посилається на те, що у клопотанні відсутній виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні, суд першої інстанції не помітив, що у клопотанні відсутнє посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Стверджує, що ні клопотання слідчого, ні ухвала слідчого судді не містять у своєму змісті обставин, що вказують на обґрунтовану підозру підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також на підстави, що передбачені ст. 177 КПК України щодо ризиків. Зазначає, що ОСОБА_5 хворіє на тяжку форму цукрового діабету, потребує постійного медичного обслуговування та введення від п`яти ін`єкцій інсуліну щодоби, дана обставини унеможливлює утримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки в умовах самоізоляції отримувати своєчасну якісну медичну підтримку є неможливим. Окрім цього вказує, що відповідно до «Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 15.08.2014 №1348/5/572, наявні у ОСОБА_5 такі хвороби, як цукровий діабет, діабетична мікроангіопатія, діабетична ретинопаті, діабетична полінейропатія, і даний факт беззаперечно вказує на те, що щодо хворих з діагнозом, встановленим у ОСОБА_5 , законодавець запроваджує процедуру звільнення від відбування покарання. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з повною ізоляцією від суспільства.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та підозрюваного, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор та підозрюваний повідомлені належним чином; даних про поважність причин неявки прокурора та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день від нього не надходило; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного й від нього не надходили клопотання про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги; в ході апеляційного розгляду брав участь адвокат ОСОБА_6 , який подав апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного, і який не заперечував щодо її розгляду без участі прокурора та підозрюваного.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 307 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколами вручення грошових коштів від 23.06.2020, 14.07.2020, протоколами вручення технічних засобів від 23.06.2020, 14.07.2020, протоколами про результати контролю за вчиненням злочину від 23.06.2020, 14.07.2020, висновками експерта від 01.07.2020, 20.07.2020, протоколом про результати негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 15.09.2020, протоколами обшуку від 04.02.2021, на підставі яких 04.02.2021 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке цього ж дня йому вручено.
Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказані кримінальні правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на заявника, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення (незаконне придбання, перевезення, виготовлення, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, вчинені організованою групою), у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено особливо тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років із конфіскацією майна), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
Разом із тим, на переконання апеляційного суду, слідчим суддею вірно враховано й дано належну оцінку тим фактам, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, оскільки є одруженим та має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно ніде не працює, зі слів є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням та отримує виплати по інвалідності у розмірі 1380,00 грн., раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте на цей час судимість є погашеною, вік та стан його здоров`я не перешкоджають утриманню його під вартою.
При цьому, обґрунтованим апеляційний суд вважає і висновок слідчого судді про те, що наданою стороною захисту випискою з медичної карти підтверджується, що ОСОБА_5 був встановлений діагноз: цукровий діабет 2 типу, інсулінозалежного перебігу, важкої форми та призначено інсуліномісткі ліки із дозою від 24 до 32 одиниць на добу, тобто захворювання ОСОБА_5 не перешкоджає на цей час його триманню під вартою, а у разі необхідності його може бути направлено до спеціалізованих та багатопрофільних лікарень (відділень). У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 хворіє на тяжку форму цукрового діабету, потребує постійного медичного обслуговування та введення від п`яти ін`єкцій інсуліну щодоби, дана обставини унеможливлює утримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки в умовах самоізоляції отримувати своєчасну якісну медичну підтримку є неможливим, і при цьому, відповідно до «Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 15.08.2014 №1348/5/572, наявні у ОСОБА_5 такі хвороби, як цукровий діабет, діабетична мікроангіопатія, діабетична ретинопатія, діабетична полінейропатія, і даний факт беззаперечно вказує на те, що щодо хворих з діагнозом, встановленим у ОСОБА_5 , законодавець запроваджує процедуру звільнення від відбування покарання, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не призводять до висновку про неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що в слідчого судді були всі підстави для обрання більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наведеним вище.
Із урахуванням наведеного вище, як такі, що не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються наведеними вище обставинами, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ні клопотання слідчого, ні ухвала слідчого судді не містять у своєму змісті обставин, що вказують на обґрунтовану підозру підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також на підстави, що передбачені ст. 177 КПК України щодо ризиків.
Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, - апеляційний суд також відхиляє, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, негативні наслідки для суспільства від провадження діяльності зі збуту наркотичних та психотропних речовин, масштаби злочинної діяльності, значні прибутки, які приносить така діяльність, і дійшов належного висновку про те, що застава в межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , і обґрунтовано визначив розмір застави 500 прожиткових мінімумів для працездатних особі, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального покарання за вчинення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 , а висновок слідчого судді про те, що такий розмір застави обумовлений високим ступенем суспільної небезпеки, оскільки ОСОБА_5 є пособником у вчиненні кримінальних правопорушень, тобто займає другу за організатором позицію в організованій групі, та тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, - є обґрунтованим.
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 затриманий 04.02.2021 і цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що у свою чергу свідчить про те, що слідчим суддею визначено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою та строк дії постановленої ухвали (до 02.04.2021) відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі наведеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала; що на момент розгляду апеляційної скарги сплив визначений слідчим суддею строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , що свідчить про те, що оскаржувана ухвала втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 лютого 2021 року, якою щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.04.2021 із визначенням застави у розмірі п`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 135 000 грн. 00 коп. (Один мільйон сто тридцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :