Справа № 346/3539/20
Провадження № 1-кп/346/254/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .
Злочин вчинено за наступних обставин.
20 червня 2020 року приблизно о 14 годині 39 хвилин обвинувачений водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки RENAULT KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Мазепи наближався до регульованого перехрестя із вулицями Богуна та Миколайчука, що в м. Коломия Івано-Франківської області. В цей час, зі сторони вулиці Миколайчука, до перехрестя під`їхав автомобіль марки Mercedes-Benz реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зупинився за дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), а на тротуарній доріжці вулиці Миколайчука, перед нерегульованим пішохідним переходом, з велосипедами стояли двоє малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

В`їхавши на перехрестя, обвинувачений ОСОБА_4 розпочав маневр повороту ліворуч, на сигнал світлофора, що дозволяв йому рух прямо та ліворуч. Виконуючи маневр повороту з вулиці Мазепи на вул. Миколайчука та маючи об`єктивну можливість виявити двох малолітніх пішоходів, які в свою чергу також мали право переходити через проїзну частину на цей сигнал світлофора і вийшли на проїзну частину вулиці Миколайчука, рухаючись на протилежну сторону дороги нерегульованим пішохідним переходом, що позначений дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід», обвинувачений водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не урахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не маючи переваги у русі перед пішоходами, перед маневром повороту не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в порушення вимог п. 16.2 ПДР України, не дав дорогу пішоходам, які переходили нерегульованим пішохідним переходом через проїзну частину на яку він повертав, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого вчинив наїзд на малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.3., де вказано, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 16.2., згідно якого, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку;

п. 18.1., у відповідності до якого, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення обвинуваченим водієм ОСОБА_4 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 92 від 20.07.2020, отримала тілесні ушкодження у вигляді травматичного шоку, який розвинувся внаслідок закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, косим осколковим переломом надвиростка правої плечової кістки, крововиливами в міжреберні м`язи, садном грудної клітки, синцем лобної ділянки, садном верхньої губи, синцем лівого фланку живота, саднами правого та лівого колінного суглоба, від яких настала її смерть.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, і надав суду показання, що дійсно, 20 червня 2020 року близько 14 год. керуючи автомобілем марки RENAULT KANGOO реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався зі сторони смт. Заболотів, в місті Коломия, рухаючись вулицею Мазепи наближався до регульованого перехрестя із вулицями Богуна та Миколайчука, що в м. Коломия Івано-Франківської області, зупинився, та після зеленого сигналу світлофора розпочав рух здійснюючи поворот ліворуч на вул. Миколайчука, пропустив автомобіль. Потім, позаду його автомобіля вибігла дівчинка, він хотів її об`їхати, здійснюючи маневр ліворуч, в цей час він проявив неуважність та наїхав на потерпілу ОСОБА_8 . Одразу вийшов з автомобіля, відніс дитину на руках на узбіччя. Після приїзду швидкої медичної допомоги дитину забрали до лікарні, а його на медичне освідування, і він взнав, що дитина загинула. У вчиненому щиро кається, не бажав настання таких наслідків, цивільний позов потерпілої визнає в повному обсязі, буде відшкодовувати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні, заявлений нею цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримала в повному обсязі, просить задовольнити, не настоює на суворому покаранні обвинуваченого. Речовий доказ, дитячий велосипед ОСОБА_8 просить не повертати її.
Суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .
Як вбачається із висновку досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації», з урахуванням характеристики особистості обвинуваченого, його способу життя, історії правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Коломийський міськрайонний відділ Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст.ст. 65- 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання, суд враховує, що вчинений обвинуваченим злочин, зокрема, злочин, передбачений, ч.2 ст. 286 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не перебуває, одружений, не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються його щире каяття, та добровільне відшкодування частини завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, та обставин, що пом`якшують покарання, такі як: щире каяття, добровільне відшкодування частини завданої шкоди, відсутністю обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання у виді позбавлення волі, та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, та з встановленням, обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Потерпіла ОСОБА_6 у порядку ст. 128 КПК України по даному кримінальному провадженні звернулася із цивільним позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та до обвинуваченого ОСОБА_4 та, з урахуванням його зменшення, просить суд стягнути з відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», майнову шкодузавдану злочином у розмірі 56 676 гривень та моральну шкоду завдану злочином у розмірі 56 676 гривень та стягнути з обвинуваченого майнову шкоду в 67 320 гривень 96 копійок та 111 471 гривень 12 копійок моральної шкоди завданої злочином, та понесені судові витрати.
Відповідно до вимог ст. ст. 22, 23-27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу застрахована, шкоду, пов`язану з смертю потерпілого, в межах ліміту відповідальності за виключенням франшизи відшкодовує страховик.

Враховуючи вищевикладене, і те, що цивільно-правова відповідальність власника (водія) автомобіля RENAULT KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А0/1967858 в ПрАТ "Українська страхова компаня "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", то, суд вважає, що вимоги ОСОБА_6 до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в частині відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрати понесені потерпілою на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника підлягають до задоволення в межах ліміту, встановленого ст. 27 ч. 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, тобто (12*4723 грн. = 56 676 грн.), а залишок позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 67 320 гривень 96 копійок слід стягнути з ОСОБА_4 .

Вимоги ОСОБА_6 до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення в межах ліміту, встановленого ст. 27 ч. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, тобто (12* 4723 грн. = 56 676 грн.), а залишок позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 111 471 гривень 12 копійок слід стягнути з ОСОБА_4 .

Щодо судових витрат на користь потерпілої, то в цій частині слід відмовити, оскільки не встановлено судових витрат потерпілої.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 3269 гривень відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення у виді арешту шляхом заборони розпорядження на автомобіль, накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.06.2020 року.
Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Також слід зарахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374, 395, 100, 124, 174, 128 КПК України,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 20.06.2020 року по 22.06.2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , майнову шкоду завдану злочином у розмірі 56 676 (п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят шість) гривень та моральну шкоду завдану злочином у розмірі 56 676 (п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , - на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , 67 320 (шістдесят сім тисяч триста двадцять) гривень 96 копійок майнової шкоди завданої злочином та 111 471 (сто одинадцять тисяч чотириста сімдесят одну) гривень 12 копійок моральної шкоди завданої злочином. В решті цивільного позову відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_10 в частині заборони розпорядження автомобілем марки RENAULT KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази: автомобіль марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику - ОСОБА_11 , дитячий велосипед ОСОБА_8 знищити у зв`язку із відмовою потерпілої від його повернення; відеозапис з обставинами ДТП, що містяться на DVD-R диску залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в сумі 3 269 гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1