1 із 4 Провадження №1-кп/303/750/21
Справа №303/5783/21
Номер рядка статистичного звіту 93
вирок
Іменем України

03 серпня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Мукачево кримінальне провадження №0000700 стосовно
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої, громадянки України,
обвинуваченої за частиною 2 статті 15 частини 3 статті 185 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
12 липня 2021 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 15 частини 3 статті 185 КК України.
У підготовчому судовому засіданні в порядку частини 3 статті 314 КПК України сторонами надано угоду про визнання винуватості.
Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що 27 червня 2021 року близько 18:00 год., ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи на території ЗОШ №1, яка розташована в місті Мукачеві по вулиці Пушкіна,23, впевнившись в тому, що її дії є не помітними для сторонніх осіб, таємно викрала з огородженої території дворогосподарства розташованої позаду будинку АДРЕСА_2 наступні речі: труби металеві діаметром 45мм, довжиною 1 метр, в кількості 3 шт., вартість яких, становить 54 гривні 00 копійок; металеву плиту (піддон мангала) розміром 2,5x0,4 метра вартість якої, становить 200 гривень 00 копійок; жерстяні оцинковані листи розміром 1,5x0,6 метра в кількості 4 шт. вартість яких, становить 40 гривень 00 копійок; арматуру діаметром 10-12мм, довжиною до 1 метра в кількості 5шт вартість яких, становить 50 гривень 00 копійок; трикутник металевий довжиною 1,5 метра, товщиною 5мм вартість якого, становить 90 гривень 00 копійок; матерчатий мішок з металевими відходами вагою близько 50 кг вартість якого, становить 325 гривень 00 копійок; армовану сітку з арматури діаметром 10мм, розміром 2x0,8 метра, з розміром між арматурами 20x15см. вартість якої, становить 40 гривень 00 копійок.

2 із 4
Після чого, ОСОБА_3 , з викраденими предметами, направилася до виходу з території ЗОШ №1 в м. Мукачеві, де її зупинили працівники державної служби охорони та виявили викрадене.
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 , могла спричинити потерпілому ОСОБА_5 , матеріальних збитків на суму 799 гривень 00 копійок.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 15 частини 3 статті 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена з проникненням у інше сховище.
При цьому, обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненому. Таким чином своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 15 частини 3 статті 185 КК України.
03 серпня 2021 року сторонами була укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнала себе винною і сторони дійшли згоди щодо призначення їй покарання за частиною 2 статі 15- частини 3 статті 185 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі, із застосуванням статей 75,76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши що така угода відповідає положенням статей 468-471 КПК України
Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, з нею узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнала у повному обсязі, дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між стороною обвинувачення та обвинуваченою.
Потерпілий у судовому засіданні підтвердив, що надав згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості. Також, зазначив що мешканці ромського поселення вже не вперше проникають на територію його дворгосподарства та здійснюють крадіжки.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних мотивів.
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 і що в її діях, є склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 - частини 3 статті 185 КК України.
Кваліфікація дій обвинуваченої стороною обвинувачення, визначена правильно.
Згідно положень статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, відноситься до категорії тяжких злочинів. Угода, сторонами укладена до призначення судового розгляду, про що заявлено в підготовчому судовому засіданні.
Частинами 1 та 2 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів,

3 із 4
внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкцій передбачених частиною 3 статті 185 КК України, а застосування до обвинуваченої покарання у виді позбавленні волі зі застосуванням статей 75,76 КК України допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченого.
Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.
Укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Також судом встановлено, що обвинувачена розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені статтею 473 КПК України.
Зазначене узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27 лютого 1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченої, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді у виді позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України її звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, із застосуванням статті 76 КК України
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов у провадженні не заявлено.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314,315,373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд -

4 із 4
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 серпня 2021 року між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000700.
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 3 статті 185 КК України, за якою призначити їй покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем її проживання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1