Справа № 621/2063/17
Пр. № 1-кп/621/67/21
ВИРОК
20 квітня 2021 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середньо - спеціальну освіту, не працює, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , судимого:
1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 27 вересня 2007 року за частинами 1, 2 статті 187 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; звільнений на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2011 року, умовно-достроково на невітбутий термін 1 рік 5 місяців 21 день;
2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 16 січня 2012 року за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1(один) місяць;
у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
12.09.2017 близько 23:00 год., по АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 , виник умисел на протиправне проникнення до приміщення.
З метою реалізації свого умислу того ж дня, о 23:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою проведення обряду поминання померлої матері, ОСОБА_4 , шляхом розбиття вікна проник до будинку «Будинок Молитви» за вказаною адресою, де у нього виник умисел на таємне викрадення майна, після чого, таємно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, викрав акумуляторний шуруповерт ТМ «Арсенал» моделі «ДА-18ЛМ» та електричну шліфувальну машину ТМ «МШУ» моделі «1,8-230-А», загальною вартістю 2 156 грн. 00 к., що належать потерпілому ОСОБА_5 . Проте, був зупинений працівниками поліції на місці вчинення злочину, під час того як намагався залишити приміщення з викраденим майном через пошкоджене вікно, виконавши таким чином усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі. Та показав суду про те, що 12.09.2017 у вечірній час після вживання спиртних напоїв, проходячи повз «Будинку Молитви» в сел. Слобожанське у вікні якого горіло світло, почав стукати, потім розбив віконне скло та потрапив до приміщення з метою прощання з померлою матір`ю, оскільки саме в цьому будинку було здійснено обряд її поховання. Перебуваючи у приміщенні близько 30 хвилин він побачив майно та у нього виник умисел на крадіжку шуруповерта та електричної шліфувальної машини. Коли намагався покинути приміщення через пошкоджене вікно був затриманий працівниками поліції.
У вчиненому щиро розкаявся, виявив готовність нести відповідальність встановлену законом.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду показав, що 12.09.2017 йому зателефонували працівники поліції та повідомили, що невідома особа, шляхом проникнення через вікно, вчинила крадіжку майна за адресою: АДРЕСА_2 . Коли він приїхав до місця події, то в правопорушнику впізнав раніше знайомого ОСОБА_4 . Бачив як ОСОБА_4 лежав біля "Будинку молитви" на клумбі, де поруч з ним знаходилося викрадене майно, він був під контролем працівників поліції. ОСОБА_4 , на його переконання, перебував у стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння. Завдану шкоду ОСОБА_4 відшкодував, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Свідок ОСОБА_6 надав показання про те, що у вересні 2017 він проходив неподалік « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , почувши звук розбитого скла підійшов до будинку та побачив чоловіка, який на його запитання, що відбувається, не надав будь-якої чіткої відповіді. Він пішов та вирішив повідомити про вказаний факт працівників поліції. Зазначив, що не бачив як ОСОБА_4 , розбив скло, а також того, що він проник до приміщення.
Судом було досліджено письмові докази:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.09.2017, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомив про те, що у період часу з 23:00 год., 12.09.2017 по 23:50 год., 12.09.2017 невідома особа, шляхом проникнення через вікно, вчинила крадіжку майна за адресою: АДРЕСА_2 (а.п. 68-70).
- протокол огляду місця події від 13.09.2017 відповідно до якого, поблизу будинку АДРЕСА_2 було виявлено ОСОБА_4 та наступні предмети, що знаходилися поруч: шуруповерт ТМ "ДА-18 ЛМ" модель "Арсенал" та електричну шліфувальну машинку ТМ "МШУ -1,8 - 230А" (а.п. 59-67)
- висновок товарознавчої експертизи №120 відповідно до якого, вартість викраденого майна складає 2156 грн. 00 к. (а.п. 49)
- згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 13.09.2017, шуруповерт ТМ "ДА-18 ЛМ" модель "Арсенал" та електричну шліфувальну машинку ТМ "МШУ -1,8 - 230А" визнано речовими доказами та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а.п. 72, 73)
Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з камер спостереження у "Будинку Молитви", здійсненого 12.09.2017 з 23:12 год. по 23:41 год., вбачається, що ОСОБА_4 проник до вказаного приміщення де спочатку перебував на місці де проходив обряд поховання його померлої матері. В подальшому в ході перебування у приміщенні у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна з метою чого він почав пересуватися по приміщенню, сортирувати речі та поклав їх у сумку.
Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , є винним у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення і його дії слід кваліфікувати за частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.
Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином;
- обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються: активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання показань про його обставини, щире каяття обвинуваченого, що виявилося в критичному ставленні до вчиненого злочину та готовності нести передбачену законом відповідальність; відшкодування завданої шкоди та відсутність претенцій у потерпілого;
- обставину, що обтяжує покарання, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, якою визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння;
- особу обвинуваченого, який раніше судимий; на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; не працює, за місцем проживання характеризується як особа, у відношенні якої скарг не надходило; на час розгляду кримінального провадження, а саме у грудні 2017 року перебував у реабілітаційному центрі при церкві «Ясна Поляна» де, крім того, працював на посаді електрика та характеризується виключно позитивно. (а.с.112-113 т. 1)
З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів частини 3 статті 68 Кримінального кодексу України.
Крім того, при призначенні ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі, враховуючи, що він вчинив тяжкий корисливий злочин, однак щиро розкаявся, викрадене ним майно повернуто потерпілому, який претензій до обвинуваченого не має, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.
Крім того, вирішуючи питання про можливість застосування положень статті 75 Кримінального кодексу України, суд звертає увагу на обставини справи, наміри обвинуваченого за яких він вирішив проникнути до приміщення, психологічне ставлення ОСОБА_4 до вчиненого та наслідків, що настали в результаті протиправних дій, відчуття вини та щирий осуд своєї поведінки, внутрішнє переконання у її неправомірності, бажання виправитись на змінити своє соціальне становище.
Окрім того, суд враховує факт того, як те чи інше рішення суду може вплинути на подальшу долю особи, встановлені відомості вказують на позитивність обвинуваченого, сам факт наявності попередніх судимостей, на чому наголошував представник обвинувачення, не може слугувати підставою для призначення покарання у виді позбавлення волі, а вчинення саме цього злочину в стані алкогольного сп`яніння, швидше, носить одиничний характер, ніж вказує на необхідність обтяження покарання.
Слід зазначити, що тяжкі наслідки від кримінально-караного діяння ОСОБА_4 , не настали, заподіяна шкода відшкодована, потерпілий у зв`язку з цим не має до нього претензій матеріального і морального характеру і при такій сукупності даних покарання у вигляді позбавлення волі буде несправедливим.
На думку суду застосування до ОСОБА_4 , звільнення від покарання з випробуванням забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, в контексті статті 2 КПК України.
З метою забезпечення виконання вироку обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід доманій арешт слід залишити до набрання вироком законної сили.
Строк перебування ОСОБА_4 під вартою з 15.09.2017 по 06.12.2017; з 27.12.2018 по 17.02.2019; 18.02.2019 по 02.12.2020 належить зарахувати до відбутого покарання.
Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтей 368-374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 3 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.
Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Зарахувати у строк відбутого покарання строк перебування ОСОБА_4 під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" у періоди з 15.09.2017 по 06.12.2017; з 27.12.2018 по 17.02.2019; з 18.02.2019 по 02.12.2020.
До набрання вироком законної сили залишити у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою АДРЕСА_1 у період з 23 години до 06 години наступного дня.
Речові докази: акумуляторний шуруповерт ТМ «Арсенал» моделі «ДА-18ЛМ» та електричну болгарку ТМ «МШУ» моделі «1,8-230-А», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - вважати йому повернутими.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.