Справа № 526/665/21
Провадження № 1-кс/526/515/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року слідчий суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гадячі скаргу ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 на постанову т.в.о. заступника начальника відділення начальника СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання,

в с т а н о в и в:

08 липня 2021 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 на постанову т.в.о. заступника начальника відділення начальника СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 29.06.2021. Свою скаргу зазначені особи мотивують тим, що підозрювана ОСОБА_3 виконала всі процесуальні дії по оформленню заповіту ОСОБА_6 і розпис на заповіті заповідача остання зробила такий як у неї у паспорті. Також слідством встановлено, що ОСОБА_6 у 2017 році поламала праву руку, після чого практично не розписувалася, а ставила якісь ієрогліфи, на що вказують свідки. Дані документи із підписами ОСОБА_6 були долучені для проведення експертизи без урахування даного факту, в постанові також були відсутні посилання на вказану обставину. Також ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_6 дивилась у паспорт при виконанні підпису в заповіті. Вважає, що органами досудового розслідування ці обставини не були враховані при проведені експертизи і безпідставно відмовлено у проведенні експертизи за їх клопотанням.
В судове засідання скаржник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися. ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про розгляд скарги без її участі, підтримала вимоги скарги та просила їх задовольнити.
Т.в.о. заступника начальника відділення начальника СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що досудовим слідством були отримані зразки почерку ОСОБА_6 найбільш ближчими по часу до дати складання заповіту. ОСОБА_3 та її захиснику відомо про знищення паспорту ОСОБА_6 після її смерті, тому вважає їх клопотання безпідставним та направленим на затягування досудового слідства.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали, що додані до скарги та матеріали кримінального провадження №0000093, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування за фактом службового підроблення заповіту, про що 02.11.2020 року внесено відомості до ЄРДР за №0000093 за ч.1 ст.366 КК України.
20.06.2021 адвокат ОСОБА_4 звернувся до СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП з клопотанням про проведення почеркознавчої експертизи, яке необхідно доручити Полтавському відділенню Харківського НДІСЕ ім. Бокаріуса на вирішення якої поставити запитання: чи відповідає підпис в заповіті від 14.12.2016 та підпис в паспорті ОСОБА_6 одній і тій самій особі, долучивши при цьому паспорт заповідача.
01 липня 2021 року т.в.о. заступника начальника відділення начальник СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката Зінченка від 29.06.2021 про призначення почеркознавчої експертизи в Полтавському відділенню Харківського НДІСЕ ім. Бокаріуса.
Частиною 2 статті 220 КПК України визначено, що про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
1 липня 2021 року слідчий відмовив у задоволенні зазначеного клопотання, мотивуючи тим, що зразки підпису ОСОБА_6 отримані на підставі ухвал слідчого судді, паспорт ОСОБА_6 знищений після її смерті і підпис в паспорті не наближений по часу до підпису у складеному заповіті, тому будь яких сумнівів у правильності отриманих висновків експертиз немає.
Норми п. 8, 12 ч. 1 ст. 42, ч. 4 ст. 46 КПК України передбачають, що захисник підозрюваного має право збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази, заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.
Відповідно до правил частини 3 статті 93 КПК України, сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Засада законності (ч. 1 ст. 9 КПК України) передбачає, що під час кримінального провадження слідчий суддя, прокурор, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Також частиною другої статті визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Повноваження слідчого органу досудового розслідування, пов`язані зі здійсненням ним досудового розслідування, закріплені в частині другій цієї статті. При цьому частиною п`ятою статті встановлено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Одним із видів слідчих дій є проведення експертизи, підстави проведення якої, порядок залучення експерта, отримання зразків для експертизи врегульовані положеннями статей 242-245 КПК України.
Експертиза, згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України, проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Порядок залучення експерта передбачений у статті 243 КПК України. Так, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Визначено, що сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової, або ж експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 КПК України.
У частині 1 ст. 244 визначено два випадки, коли сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи, а саме якщо:
1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;
2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
Також за правилами ч. 2 ст. 101 КПК України висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях, має право надати суду кожна сторона кримінального провадження.
Випадків, за яких сторона захисту може ініціювати перед стороною обвинувачення і вимагати від слідчого призначення певного виду експертизи, діючі норми Кримінального процесуального кодексу України не містять.
Наведені норми КПК України закріпили процесуальну самостійність сторони захисту і сторони обвинувачення у питаннях залучення експертів і постановки перед ними тих питань, які кожна зі сторін вважає необхідним або зобов`язана поставити, а також надають стороні захисту додаткові можливості для призначення експертизи щодо вирішення питань, які мають істотне значення для кримінального провадження, шляхом звернення із клопотанням до слідчого судді.
Оцінивши клопотання сторони захисту на предмет доцільності викладених у ньому вимог та обґрунтованості, слідча суддя дійшла висновку про те, що адвокатом не було наведено достатніх аргументів на підтвердження необхідності проведення експертизи у кримінальному провадженні № 00000093 від 02.11.2020 з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Аналізуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.
Звертаючись до слідчого із клопотанням сторона захисту не вказала, які саме обставини можуть бути встановлені за результатами проведення експертизи, не вказала мету проведення таких слідчих (розшукових) дій на вказаній стадії досудового розслідування. Отже, адвокатом не доведено доцільності проведення експертизи.
Таким чином, у результаті прийняття слідчим рішення про відмову у проведенні такої слідчої дії, як проведення експертизи, не були порушені права сторони захисту.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збір доказів, у тому числі, шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. За результатами розгляду таких клопотань слідчий наділений правом відмовити у задоволенні клопотання.
Також слідча суддя виходить із того, що відповідно до положень ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Отже, слідчий діяв в межах наданих йому повноважень, згідно норм чинного законодавства. Під час розгляду скарги слідчою суддею не встановлено достатніх підстав для втручання у діяльність слідчого шляхом зобов`язання призначити почеркознавчу експертизу.
Таким чином, вимога адвоката та ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого від 01.07.2021 не підлягає задоволенню, оскільки прийняте слідчим процесуальне рішення не вплинуло і не могло вплинути на права підозрюваної щодо залучення експертів стороною захисту самостійно на договірних умовах або шляхом подання відповідного клопотання слідчому судді, в разі наявності випадку, передбаченого статтею 244 КПК України.
У свою чергу, слідчий суддя вважає обґрунтованими та такими, що повністю відповідають вимогам кримінального процесуального закону України, мотиви, які стали підставою для винесення слідчим постанови про відмову у задоволенні заявленого клопотання. Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів доводи постанови про відмову у задоволенні клопотання, в судовому засіданні встановлено не було.
Зазначене свідчить про обґрунтованість оскаржуваної постанови і її повну відповідність вимогам кримінального процесуального закону та дає слідчому судді достатні підстави для відмови у задоволенні скарги.
Керуючись ст. 22, 26, 303, 307, 309, ч.2 ст.376, 392 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 та її адвоката ОСОБА_4 на постанову т.в.о. заступника начальника відділення начальника СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання - залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1