Провадження № 1-кс/760/29/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2021 року слідча суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , прокурора
ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання власника майна ОСОБА_5
про скасування арешту майна накладеного ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.10.2019 у межах кримінального провадження № 0013117 від 16.11.2018,-
В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0013117 від 16.11.2018.
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 17 жовтня 2019 року (справа №760/28678/19) було задоволено клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Київської місцевої Прокуратури №9 ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013117 від 16.11.2018, що розслідується за ч. 2 ст. 190 КК України. На підставі вищевказаної ухвали Солом`янського районного суду м. Києва накладено арешт на групу нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні житлового будинку у вигляді заборони їх відчуження, а саме: нежитлове приміщення №147, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), зареєстроване державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №000.
Як стало відомо ОСОБА_5 від ТОВ «І.В.Трейд» (колишній власник нежитлових приміщень), що станом на сьогоднішній день постановою про закриття кримінального провадження слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 15 квітня 2020 року кримінальне провадження №0013117 від 16.11.2018 закрито у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування та у зв`язку з тим, що жодній особі не повідомлено про підозру.
Таким чином, арешт майна, накладений у межах кримінального провадження №0013117 від 16.11.2018 у справі 760/28678/19 підлягає скасуванню, у зв`язку із тим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, оскільки кримінальне провадження №0013117 від 16.11.2018 закрито 15 квітня 2020 року постановою про закриття кримінального провадження слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП ум. Києві ОСОБА_7 .
На сьогоднішній день ТОВ «І.В.Трейд» () не є власником нежитлового приміщення №147, яке розташоване на 26 технічному поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказане нежитлове приміщення було придбане відповідно до законодавства на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Вказав, що враховуючи те, що ОСОБА_5 на сьогоднішній день є власником нерухомого майна - нежитлового приміщення №147, тому він має право подачі клопотання про скасування арешту відповідно до ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року по справі №760/28678/19 у межах кримінального провадження №0013117 від 16.11.2018, на групи нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні житлового будинку, у вигляді заборони їх відчуження, а саме: нежитлове приміщення №147, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), зареєстроване державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №000.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , просив клопотання задовольнити. Також надав письмові пояснення власника майна ОСОБА_5 від 23.02.2021, в яких останній просив врахувати, що його приміщення є самостійним нежитловим приміщенням та не є допоміжним приміщенням, призначеним для забезпечення експлуатації будинку. Йому не було вручено жодних підозр у вчиненні кримінального правопорушення. Арешт накладений на його майно незаконне, порушує його права як добросовісного набувача, а тому повинен бути скасований.
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки відповідно до постанови про скасування постанови про закриття кримінального провадження та перекваліфікацію складу кримінального правопорушень від 11.12.2020, постанови про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0013117 від 16.11.2018 за ч. 2 ст. 190 КК України було скасовано та змінено правову кваліфікацію на ч.4 ст.190 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання та пояснення прокурора, слідчий суддя дійшов до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 17 жовтня 2019 по справі №760/28678/19 було задоволено клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_7 та накладено арешт на групу нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні житлового будинку у вигляді заборони їх відчуження, серед яких було нежитлове приміщення №147, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №000.
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №183156139, сформований приватним нотаріусом ОСОБА_9 01.10.2019 року, право власності на житлове приміщення 147 за адресою АДРЕСА_1 , зареєстроване за №000, належить ОСОБА_5 .
Як зазначається в копії постанови про закриття кримінального провадження від 15.04.2020, слідчий Солом`янського управління поліції ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 постановив закрити кримінальне провадження №0013117 від 16.11.2018 у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування та у зв`язку з тим, що жодній особі не повідомлено про підозру.
Згідно копії відповіді Солом`янського управління поліції ГУНП у місті Києві від 28.04.2020 на клопотання генерального директора ТОВ «І.В. Трейд» ОСОБА_10 про надання інформації щодо стану кримінального провадження №0013117, на даний час вказане кримінальне провадження закрите.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно зі ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Визнаючи обґрунтованим клопотання про накладення арешту на нежитлові приміщення, слідчий суддя виходив з припущення органу досудового розслідування про те, що зазначені приміщення мають статус допоміжних приміщень багатоквартирного будинку, а тому перебувають у спільній власності власників квартир будинку.
Велика палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 в справі №598/178/15-ц звернула увагу на те, що в багатоквартирних жилих будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (частина третя статті 4 Житлового кодексу Української РСР) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає.
Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання.
Разом з тим, заявником надані копії документів у підтвердження своєї позиції щодо правомірності набуття права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення №147 за адресою АДРЕСА_1 , зареєстроване за №000, на які ухвалою від 17 жовтня 2019 року по справі №760/28678/19 накладено арешт.
Крім того, відповідно до Висновку експерта Українського центру судових експертиз №1-16/08 складеного 16.08.2019, також встановлено, що нежитлові приміщення №145, 147, 148, 149, які знаходяться на 26 технічному поверсі в будинку АДРЕСА_1 , в також нежитлові приміщення (комори), кожне з яких має загальну площу 1,4 кв. м, та які розташовані з 2 по 25-й поверх в зазначеному будинку, відповідно до наданої проектної документації, діючих норм і правил в галузі будівництва не призначені для забезпечення експлуатації будинку, побутового обслуговування мешканців, а також дотримання санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартири, та, як наслідок, не є допоміжними приміщеннями та місцями загального користування в житловому будинку. З технічної точки зору вказані приміщення є самостійними житловими приміщеннями.
Однак, під час розгляду клопотання судом було встановлено, що 11.12.2020 прокурор Київської міської прокуратури №9 ОСОБА_4 постановив скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0013117 від 16.11.2018 за ч. 2 ст. 190 КК України було скасовано та змінено правову кваліфікацію на ч.4 ст.190 КК України.
Проте, ні слідчий, ні прокурор не надали належних доказів того, що дане житлове приміщення було набуте кримінально-протиправним шляхом, та яким чином скасування арешту нежитлового приміщення №147 може вплинути на розслідування кримінального провадження №0013117 від 16.11.2018.
Проводячи аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень, суд встановив, що з житлових приміщень, які були арештовані разом з нежитловим приміщенням №147, зареєстроване державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №000, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 17 жовтня 2019 року, скасовано арешт.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
Керуючись Конституцією України, ст.ст. 7, 98, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.10.2019 у межах кримінального провадження № 0013117 від 16.11.2018 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року у справі №760/28678/19 у межах кримінального провадження №0013117 від 16 листопада 2018 року, на групи нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні житлового будинку, у вигляді заборони їх відчуження, а саме:
- нежитлове приміщення № 147, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №000.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1