Справа № 145/698/21
УХВАЛА

28 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в кримінальному провадженні по обвинувальному акту, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000002 від 01.01.2021 року відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження по обвинувальному акту, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000002 від 01.01.2021 року відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України надійшло 23.04.2021 року з Вінницького апеляційного суду, згідно ухвали від 26.04.2021 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у вказаному кримінальному провадженні визначено суддю ОСОБА_1 , склад колегії суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Ухвалою колегії суддів вказане кримінальне провадження прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.04.2021 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на даний час ще не розпочато розгляд кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів і на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України і ОСОБА_5 перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винним у вчиненні злочинів, може впливати на потерпілу та свідків з метою надання ними сприятливих для себе показів; переховуватися від суду. За даних обставин прокурор просив продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою строком на 60 діб.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора підтримала.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні щодо клопотання прокурора заперечували, зокрема, обвинувачений зазначив, що не має наміру впливати на потерпілу та свідків.

Відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 року установлено з 12.03.2020 року до 31.10.2020 року на усій території України карантин. В зв`язку з встановленням карантинних заходів заборонені залізничні, авіа-та автобусні міжміських та міжобласні пасажирські перевезення, а також робота метрополітенів, запроваджено обмеження щодо звичайного режиму руху міського електричного (трамвай, тролейбус) та автомобільного транспорту. Згідно з рекомендаціями МОЗ громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку.

Законом України «Про внесення зміни до пункту 20-5розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набув чинності 23.04.2020 року, пункт 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України викладено у редакції, яка передбачає, що під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи вказані нормативні положення, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо колегіально розглянути клопотання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить висновку про необхідність вирішення питання щодо строків тримання обвинуваченого під вартою головуючою по справі одноособово.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників підготовчого судового засідання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Згідно Рішення ЄСПЛ «Jecius проти Литви» наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід розглядати у кожній справі окремо з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом, але за наявності чітких ознак, що цього вимагає справжній суспільний інтерес, який не зважаючи на наявність презумпції невинуватості переважає інтереси забезпечення права на свободу.

З вказаного слідує, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає вимогам КПК України, але й постановлено з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.01.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

В подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено і наданий час він закінчується 29.04.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано за рішенням суду, тобто, у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

При цьому, суд враховує, що злочини, за якими обвинувачується ОСОБА_5 віднесені відповідно до ст.12 КК України, до особливо тяжких злочинів, які спричинив смерть людини похилого віку, що в сукупності загрожує йому у разі визнання винуватим у злочинів покарання у виді довічного позбавлення волі. Також суд враховує, що в разі звільнення обвинуваченого з-під варти він може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, яке ще не розпочато слуханням і застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Таким чином, суд вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може допустити невиконання процесуальних обов`язків, покладених на нього в зв`язку зі статусом обвинуваченого.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України - не встановлено.

При цьому судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_5 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вимоги норм розділу ІІ КПК України, зокрема, ст. ст. 177, 183, 199, а також вищевказані обставини, суд вважає, що більш м`які заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 314, 327, 331, 376, п. 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задоволити.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 діб, тобто, до 27 червня 2021 року включно.
В підготовчому судовому засіданні оголосити перерву до 19.05.2021 року о 12 год. 20 хв.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 29.04.2021 року о 13 год. 50 хв.
Головуючий ОСОБА_1