1-235/11
1-в/465/2/21
У Х В А Л А
судового засідання

19.02.2021 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ» (лікара-психіатра): ОСОБА_5
особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції заяву в.о. генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру хворій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що скоїла суспільно небезпечні діяння, передбачене статтями 27 ч.2, 190 ч.2, 27 ч.2, ст.358 ч.2, 27 ч.2, ст.358 ч.3, 27 ч.2 ст.384 ч.1 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, суд,-
в с т а н о в и в:
В.о. генерального директора з експертизи КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 звернувся в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву мотивує тим, що у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» знаходиться на лікуванні ОСОБА_6 1977 року народження до якої за ухвалою Сихівського районного суду 22 грудня 2011 року застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом, і яка скоїла суспільно небезпечні діяння передбачені ст.ст 27 ч.2, 190 ч.2, 27ч.2, ст.358 ч.2,27 ч2, ст. 358 ч.3,27 ч2 ст.384 ч.1 КК України.
Зазначає, що згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи проведеної у КЗ Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня 22.06.2011 року ОСОБА_6 в період інкримінованих їй дій (період часу з 2007 року по 2008 рік) не страждала хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В даний час ОСОБА_6 страждає органічним розладом особи та поведінки внаслідок перенесеної важкої черепно-мозкової травми з вираженим психоорганічним синдромом і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. До виходу з даного хворобливого стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
За час перебування на лікуванні з 26 травня 2011 року по 15 лютого 2013 року в психічному стані хворої наступила стійка ремісія, період значного послаблення хворобливого процесу. Враховуючи значне покращення психічного стану та відсутність в поведінці хворої суспільно-небезпечних тенденцій ухвалою Сихівського районного суду м.Львова змінено примусовий захід медичного характеру, а саме, госпіталізацію до психіатричного закладу з звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку .
Згідно висновку - обгрунтування ЛКК №81 від 07.12.2017 року, ОСОБА_6 встановлено діагноз: Органічний розлад особистості та поведінки внаслідок перенесеної важкої черепно-мозгової травми з вираженим психоорганічним синдромом. З січня 2017 року хвора диспансер не відвідувала, при патронажних обстеженнях було встановлено, що хвора не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , веде антисоціальний спосіб життя. Лікарем-психіатром неодноразово скеровувались у Сихівський ВП ГУ НП у Львівській області клопотання з проханням розшукати та доставити для огляд ОСОБА_6 , з отриманих рапортів вбачається, що ОСОБА_6 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом тривалого часу її теперешнє місце проживання не відоме. Враховуючи наведене вище, а також те, що тривала відсутність хворої унеможливлює виконання ухвали суду, щодо надання амбул психіатричної допомоги в примусовому порядку, а тому лікарська комісія вважала, що такій необхідно змінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на примусові заход медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 09.01.2018 року змінено застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом терміном на шість місяців. Пацієнтка ОСОБА_6 поступила на стаціонарне лікування 20.10.2020 року. У зв`язку з погіршенням психічного стану, загострення хворобливого процесу 26.10.2020 року оглянута лікарсько-психіатричною комісією, яка дійшла до висновку, що ОСОБА_6 встановлено діагноз: Органічний розлад особи та поведін змішаного ґенезу (важка ЧМТ, алкоголізм) з враженим психоорганічним синдромом. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Просить заяву задовольнити.
В судовому засіданні представник КНП ЛОР «ЛОКПЛ» заяву підтримав, просив її задоволити.

ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечила щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом. Пояснила суду, що розуміє та потребує лікування.

Захисник в судовому засіданні просив суд прийняти рішення виходячи з наявних матеріалів поданої заяви, не заперечив щодо задоволення заяви.

Прокурор подану заяву підтримав. Просив її задоволити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності зі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Судом встановлено, що згідно ухвали Сихівського районного суду 22 грудня 2011 року до ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом, і яка скоїла суспільно небезпечні діяння передбачені ст.ст 27 ч.2, 190 ч.2, 27ч.2, ст.358 ч.2,27 ч2, ст. 358 ч.3,27 ч2 ст.384 ч.1 КК України
Як вбачається з висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи проведеної у КЗ Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня 22.06.2011 року ОСОБА_6 в період інкримінованих їй дій (період часу з 2007 року по 2008 рік) не страждала хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В даний час ОСОБА_6 страждає органічним розладом особи та поведінки внаслідок перенесеної важкої черепно-мозкової травми з вираженим психоорганічним синдромом і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. До виходу з даного хворобливого стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
За час перебування на лікуванні з 26 травня 2011 року по 15 лютого 2013 року в психічному стані хворої наступила стійка ремісія, період значного послаблення хворобливого процесу. Враховуючи значне покращення психічного стану та відсутність в поведінці хворої суспільно-небезпечних тенденцій ухвалою Сихівського районного суду м.Львова змінено примусовий захід медичного характеру, а саме, госпіталізацію до психіатричного закладу з звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку .
Згідно висновку - обгрунтування ЛКК №81 від 07.12.2017 року, ОСОБА_6 встановлено діагноз: Органічний розлад особистості та поведінки внаслідок перенесеної важкої черепно-мозгової травми з вираженим психоорганічним синдромом.
З січня 2017 року хвора диспансер не відвідувала, при патронажних обстеженнях було встановлено, що хвора не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , веде антисоціальний спосіб життя.
Лікарем-психіатром неодноразово скеровувались у Сихівський ВП ГУ НП у Львівській області клопотання з проханням розшукати та доставити для огляд ОСОБА_6 .
Як вбачається з з отриманих рапортів, ОСОБА_6 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом тривалого часу її теперешнє місце проживання не відоме. Враховуючи наведене вище, а також те, що тривала відсутність хворої унеможливлює виконання ухвали суду, щодо надання амбул психіатричної допомоги в примусовому порядку, а тому лікарська комісія вважала, що такій необхідно змінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на примусові заход медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 09.01.2018 року змінено застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом терміном на шість місяців.
На стаціонарне лікування 20.10.2020 року пацієнтка ОСОБА_6 поступила. У зв`язку з погіршенням психічного стану, загострення хворобливого процесу 26.10.2020 року оглянута лікарсько-психіатричною комісією, яка дійшла до висновку, що ОСОБА_6 встановлено діагноз: Органічний розлад особи та поведін змішаного ґенезу (важка ЧМТ, алкоголізм) з враженим психоорганічним синдромом. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, що стверджується висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №64 від 26.10.2020 року.
Відтак суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення, а тому слід продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, статтями 512 514 КПК України, ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд -

п о с т а н о в и в :
заяву в.о. генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , що скоїла суспільно небезпечні діяння, передбачене статтями 27 ч.2, 190 ч.2, 27 ч.2, ст.358 ч.2, 27 ч.2, ст.358 ч.3, 27 ч.2 ст.384 ч.1 КК України застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 22.02.2021 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Суддя ОСОБА_1