ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/180/21 Номер провадження 11-кп/814/640/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючої ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
представника колонії ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 09 березня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації задоволено та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанська Республіка, громадянина України, з середньою освітою,
засудженого 08.06.2016 Ленінським районним судом м. Дніпропетровськ, зміненого 20.12.2016 Апеляційним судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами 3 роки,
звільнено умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 12 днів позбавлення волі, із залишенням додаткового покарання.
Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений відбув Ѕ строку основного покарання, з березня 2020 року працює та від роботи не відмовляється, зауважень від роботодавця не має, стягнень не отримував, має 3 заохочення, бере активну участь у виховних заходах та громадському житті установи виконання покарань, достроково погашає заборгованість по виконавчому листу та вчиняє активні дії щодо можливості сплачувати потерпілим, тобто за час відбування покарання в результаті сумлінної поведінки та ставлення до праці довів своє виправлення.

На ухвалу суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні спільного подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що засуджений відбуває покарання з 05.11.2019, а працевлаштований лише з березня 2020 року, не вчиняє достатніх заходів для відшкодування потерпілій завданої шкоди, отримав лише 3 заохочення за весь час відбування покарання, до виховних заходів майже не залучався. Тому вважає, що вказане вище не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, засудженого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, представника установи, який вважає ухвалу суду законною та повідомив про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Під час апеляційного перегляду судового рішення встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 08.06.2016 Ленінським районним судом м. Дніпропетровськ, зміненого 20.12.2016 Апеляційним судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Початок строку покарання ОСОБА_8 рахується з 21.08.2019, кінець строку покарання 21.08.2022.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
Задовольняючи подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , суд першої інстанції ретельно та належним чином перевірив доводи цього подання щодо наявності підстав, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

При цьому, судом було враховано, що ОСОБА_8 засуджений за необережний тяжкий злочин, станом на час розгляду справи відбув Ѕ частину строку покарання, а тому відповідно до п.1 ч.3 ст. 81 КК України до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Суд першої інстанції з`ясував ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи за весь час відбування покарання, та встановив, що у місцях позбавлення волі ОСОБА_8 перебуває з 21.08.2019, а з 05.11.2019 відбуває покарання в ДУ «Машівська виправна колонія (№9)». За час перебування в установах характеризується позитивно, стягнень не отримував, дотримується розпорядку дня установи, порядку і норм відбування покарання. Отримав 3 заохочення. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовує їх за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Працевлаштований нічним сторожем. Покладені обов`язки виконує сумлінно, бережно ставиться до робочого інвентарю. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Вину у вчиненому злочині визнає, покарання вважає справедливим. Має виконавчі листи на загальну суму 23372,27 грн, з них відшкодовано 6773,18 грн та достроково відшкодовано 5300 грн.

З довідки про наявність заохочень та стягнень вбачається, що засуджений за час відбування покарання стягнень не отримав, має 3 заохочення 14.04.2020, 15.07.2020, 18.01.2021 за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Також отримав заохочення 20.04.2021 за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, правил трудового розпорядку і вимог безпеки праці.

Тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

З висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи прокурора про відсутність відомостей про зарахування засудженого ОСОБА_8 до програм диференційованого виховного впливу необгрунтовані, оскільки про участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення» зазначено у наданій адміністрацією установи характеристиці засудженого ОСОБА_8 , а також підтверджується довідкою в.о. начальника відділу ОВПР ДУ «Машівська виправна колонія (№9)».
Щодо доводів прокурора про те, що засуджений відшкодував потерпілим незначну суму завданої шкоди, слід зазначити, що відповідно до довідок головного бухгалтера та інспектора з НОП, засуджений ОСОБА_8 працював весь час з березня 2020 року до січня 2021 року та мав 100% виробітку. Протягом цього періоду із заробітної плати ОСОБА_8 було утримано 6773,27 грн. Крім цього, він достроково відшкодував шкоду за позовами в сумі 5300 грн. Тобто, враховуючи незначний дохід, отриманий після утримання необхідних платежів, засуджений у добровільному порядку відшкодував частину завданої шкоди, що свідчить про бажання виправити завдану шкоду.
Те, що засуджений не відразу після прибуття в установу був працевлаштований не свідчить про небажання стати на шлях виправлення та не може бути єдиною підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні.
Також, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 отримував заохочення протягом усього періоду відбування покарання, а не лише безпосередньо перед настанням пільги, та продовжив отримувати, що в сукупності з іншими обставинами, вказує на позитивні зміни, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

При цьому, ОСОБА_8 протягом усього періоду відбування покарання має позитивні характеристики.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала щодо ОСОБА_8 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 09 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4