Справа № 463/3031/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/503/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

апелянта ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2021 року,

в с т а н о в и л а:
вищезазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, зобов`язання до вчинення дій.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2021 року, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 9 березня 2021 року відповідно до вимог ст. 214 КПК України. Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження даної ухвали.

В обгрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що такий пропущений ним з поважних причин, оскільки копію ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2021 року він отримав лише 26 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, вказує, що слідчий суддя ОСОБА_1 невірно застосував ст. 303 КПК України та порушив вимоги ст. 214 КПК України; взяв на себе повноваження слідчого ТУ ДБР у м. Львові, оскільки пояснення чи заперечення слідчий ОСОБА_7 мав надавати слідчому ТУ ДБР у м. Львові, а не слідчому судді; проігнорував його заяву про злочин; трактує норми КПК України на свій розсуд, вказавши, що слідчий ОСОБА_7 не вчиняв кримінального правопорушення, хоча в матеріалах справи є ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 15 березня 2021 року, яка підтверджує невиконання слідчим ОСОБА_7 попередньої ухвали від 8 лютого 2021 року слідчого судді ОСОБА_9 .

Покликається на те, що жодної відповіді щодо поданої заяви з ТУ ДБР у м. Львові він не отримував.

Звертає увагу на те, що перевірка відомостей, зазначених у поданій ним заяві від 12 квітня 2021 року, на предмет наявності чи відсутності складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, повинна здійснюватися в ході досудового розслідування.

У судове засідання апеляційного суду, прокурор будучи повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

ОСОБА_6 в судовому засіданні в апеляційному суді просив ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2021 року скасувати і призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла до висновку, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2021 року підлягає поновленню на підставі викладених апелянтом мотивів, а апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 19 березня 2021 року ОСОБА_6 , в порядку ст. 303 КПК України, звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань за його заявою від 9 березня 2021 року, зобов`язання до вчинення дій.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя покликається на те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення. Слідчим суддею взято до уваги долучені слідчим ОСОБА_10 заперечення від 6 квітня 2021 року, відповідно до яких, на виконання ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 8 лютого 2021 року у справі №462/3015/20, ще 16 березня 2021 року було розглянуто клопотання ОСОБА_11 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та скеровано відповідь особі, яка звернулася зі скаргою.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_6 від 9 березня 2021 року не містить інформації про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ відділу поліції №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 , а тому дана заява не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді, наданими під час розгляду скарги ОСОБА_6 , з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваження щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор, яким відповідна заява, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення були подані.

Як вбачається з матеріалів скарги, 9 березня 2021 року ОСОБА_6 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, з заявою про вчинення слідчим ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, що полягає у невиконанні ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 8 лютого 2021 року у справі №462/3015/20.

Поміж тим, станом на день звернення зі скаргою ОСОБА_6 Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Львові, жодної відповіді з приводу поданої заяви про вчинене кримінальне правопорушення не надано. Не представлено такої ні слідчому судді, ні колегії суддів апеляційної інстанції.

На переконання колегії суддів, оцінка відомостей, вказаних заявником у заяві про кримінальне правопорушення, має здійснюватись органом, до якого така заява надійшла, у даному випадку Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Львові. У порушення вимог ст. 214 КПК України, таку оцінку заяви ОСОБА_6 здійснено слідчим стосовно якого заявником ініціюється питання про притягнення до кримінальної відповідальності. Дані про те, що заява ОСОБА_6 розглядалась Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Львові, та результати розгляду такої у матеріалах справи відсутні.

Однак зазначені порушення залишились поза увагою слідчого судді.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене, ухвалу слідчого судді слід скасувати, а Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львові, - зобов`язати розглянути заяву ОСОБА_6 та прийняти рішення відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2021 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, розглянути заяву ОСОБА_6 від 9 березня 2021 року та прийняти рішення відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4