справа № 208/608/21
№ провадження 1-кс/208/680/21
УХВАЛА
Іменем України

24 березня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в межах кримінального провадження № 0000097 від 27.01.2021 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хелвачаурі Грузія, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, -

в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення..

В судовому засіданні слідчий підтримала своє клопотання, посилалась на обставини зазначені в клопотанні, наполягала на продовженні щодо підозрюваного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні, наполягав на продовженні щодо підозрюваного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що підозра є необґрунтованою, він не причетний до даного правопорушення. Стосовно ризиків, заявлених слідчим, пояснив, що не має наміру переховуватись. Просив застосувати відносно нього інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначав, що ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від органів слідства та суду, в нього є дружина та дитина, з якими він проживає. Стосовно ризиків, наведених слідчим, пояснив, що вони є необґрунтованими. Адвокат просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, пояснивши, що підозрюваний буде з`являтись за першим викликом до слідчого..
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного,вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
В провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000097 від 27.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В межах даного провадження, 28.01.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.01.2021 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.03.2021.
23.03.2020 року постановою керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців (до 28.04.2021 року).
Як вбачається з досліджених матеріалів клопотання та кримінального провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується протоколами допитів свідків; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 27.01.2021р.; протоколом огляду автомобіля «Мерседес Віто»; речовими доказами; протоколами пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протокол затримання; іншими доказами в їх сукупності.
Фактичні дані щодо обставин, які мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, слідчий суддя, виходячи з покладених на нього повноважень та обов`язків, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження відносно нього запобіжного заходу, що узгоджується з приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає реальними, доведеними, та такими, що не перестали існувати, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (так як підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за яке згідно ч. 3 ст. 185 КК України передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років що свідчить про те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, порушує обов`язки, покладені на нього законодавством та загальноприйнятими засадами суспільного співіснування, Окрім цього, не має стійких соціальних зв`язків, не працює, тобто відсутні соціально значущі фактори, що унеможливлюють залишення ним меж міста, області, країни, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, та не має постійного місця мешкання на території м. Кам`янське,).
-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (так як місце знаходження деяких речей та предметів, які мають суттєве значення для досудового розслідування не встановлено).
-незаконно впливати на підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.
-вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого щодо наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме необхідністю провести товарознавчу експертизу, та долучити її висновок.; - урахуванням всіх відомих обставин та висновків експертів, які на даний час маються частково, скласти остаточне письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 і виконати вимоги ст.276-279 КПК України в повному обсязі; - ознайомити ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 з правом на захист, після чого додатково допитати в якості підозрюваного, та в разі дачі показань і згоди підозрюваних провести слідчі експерименти; - виконати вимоги ст. 290 КПК України; - скласти обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування відповідно до вимог ст.291 КПК України, та інші слідчі дії, необхідність в проведенні яких виникне під час досудового розслідування; - здійснити письмовий переклад процесуальних документів з української чи російської мови на грузинську мову, тобто виконати вимоги ст. 42 КПК України, та виконати інші слідчі дії, необхідність в проведенні яких виникне під час досудового розслідування, у зв`язку із чим строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 28.04.2021, а строк запобіжного заходу Кокобінадзе по кримінальному провадженню закінчується 28.03.2021, однак по кримінальному провадженню необхідно виконати значний обсяг слідчих дій, на виконання яких необхідно строк не менше одного місяця.
Слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання вбачається, що зібрана доказова база відповідає наведеним вище критеріям. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.1993 року у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка.
Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його «вразливій» стадії.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання до 6 років позбавлення волі, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність продовження щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого ухвалою слідчого судді від 13 січня 2020 року.
ЄСПЛ у рішеннях від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
На думку слідчого судді, жоден із запобіжних заходів, менш тяжчий ніж тримання під вартою, в тому числі й домашній арешт, не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та не нівелює ризики переховування його від органів досудового розслідування та/або суду або вчинення іншого кримінального провадження.
Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою до 28 квітня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1