ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/901/21 Номер провадження 11-кп/814/704/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника виправної колонії ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, засудженого вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2020 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі,

задоволено його клопотання та звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вказаним вироком суду, умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 07 місяців 00 днів.

Мотивуючи прийняте рішення, суд дійшов до висновку про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на звільнення від подальшого відбування призначеного вироком суду покарання умовно-достроково.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, за змістом якої просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання.

При цьому зазначає, що кількість застосованих щодо ОСОБА_8 заохочень, а також їх періодичність свідчить про нестабільну поведінку засудженого, а тому вважає, що останній не довів свого виправлення.

Крім того, вказує, що на початку відбування покарання ОСОБА_8 характеризувався посередньо.

Звертає увагу на тяжкість вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, його поведінку та ставлення до праці, а також його суспільну небезпечність та вважає, що матеріали особової справи засудженого не відображають процесу його виправлення.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення засудженого та представника виправної колонії проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до п.1 ч.3 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за нетяжкий злочин.
Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» №2 від 26 квітня 2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як убачається з матеріалів справи при її розгляді суд вищевказані вимоги виконав у повній мірі.
ОСОБА_8 по даній справі засуджений вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2020 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2020 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.07.2019 по 20.03.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 14.07.2019, кінець строку відбування покарання 08.11.2022.
Тобто, ОСОБА_8 відбув більше, ніж половину призначеного йому строку покарання за умисний нетяжкий злочин.
З 16.07.2019 ОСОБА_8 перебував в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, порушень встановлених вимог тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 21.08.2020 відбуває покарання в Державній установі «Божковська виправна колонія (№16)».

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо недоведеності ступеня виправлення засудженого ОСОБА_8 колегія суддів вважає непереконливими.
Так, оцінка ступеня виправлення засудженого здійснюється начальником відділення соціально-психологічної служби щороку, внаслідок чого складається характеристика на засудженого, а рішення про ступінь виправлення приймається комісією установи.
Як вбачається з характеристик на засудженого ОСОБА_8 , наданих протягом всього періоду відбування покарання засудженим, останній хоча і характеризувався на початку строку відбування покарання посередньо, але під впливом профілактичних виховних заходів зробив для себе вірні висновки та змінив свою поведінку на кращу, в подальшому зарекомендував себе позитивно, був працевлаштований на виробничій зоні установи виконання покарань.
До праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу.
Крім того, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, а також вимог безпеки праці до ОСОБА_8 двічі були застосовані заохочення (а.о.с.75,85,90).
За період відбування покарання ОСОБА_8 брав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», відвідує заплановані заходи, читає духовну літературу, бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну ініціативу в організації їх роботи (а.о.с.65,71,81,89).

Підлягають спростуванню і доводи прокурора щодо недоведеності виправлення засудженого ОСОБА_8 з огляду на його ставлення до праці.
Так, факт працевлаштування засудженого ОСОБА_8 підтверджується рапортами начальника відділення СПС №4 ОСОБА_10 від 20 листопада 2020 року та від 20 лютого 2021 року, відповідно до яких ОСОБА_8 працевлаштований різноробочим у виробничій майстерні установи. До основної роботи ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу.

Крім того ОСОБА_8 , добровільно, за власною ініціативою, залучався до додаткових неоплачуваних робіт з благоустрою установи, приймав участь у роботі з благоустрою відділення соціально-психологічної служби №4 та локального сектору №4, а саме робіт з прибирання приміщень та локального сектору. До виконання робіт з благоустрою установи та відділення відноситься з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує якісно та у строк. Порушень техніки безпеки не допускає. Приймає активну участь у житті відділення, відвіданні та участі у виховних заходах. Крім того, своєю поведінкою подає позитивний приклад іншим засудженим відділення (а.о.с.78,87).

У взаємовідносинах з іншими засудженими ОСОБА_8 неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливою.

Доведення засудженим свого виправлення підтвердив також представник виправної колонії ОСОБА_7 , який в засіданні суду апеляційної пояснив, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , він в черговий раз був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Наведені обставини суд першої інстанції обґрунтовано визнав такими, що свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України, та про можливість умовно-достроково звільнення засудженого від відбування покарання і належним чином мотивував своє рішення.
За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без змін.

Керуючись статтями 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4