Ухвала
Іменем України
23 березня 2021 року

м. Київ
справа № 754/14043/14
провадження № 51-1401 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах

ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Деснянського районного суду м. Києва від 3 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
вироком Деснянського районного суду м. Києва від 3 вересня 2014 року ОСОБА_6 , засуджено за ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки, за

ч. 1 ст. 396 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді

позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження цього вироку та повернуто його апеляційну скаргу.
Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, захисник звернувся з касаційною скаргою. Указує на те, що, відмовляючи у відкритті провадження, апеляційний суд постановив рішення без урахування положень Конституції України, загальних засад кримінального провадження та практики Європейського суду з прав людини. Посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що під час розгляду його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у справі брав участь прокурор, який не мав на це належних повноважень.
Зазначає, що строк на апеляційне оскарження вироку було пропущено з поважних причин і суд апеляційної інстанції безпідставно не врахував цього, постановляючи рішення.
На обґрунтування свої вимог вказує, що участі у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 він не брав, а копію вироку отримав 2 листопада 2020 року під час ознайомлення з матеріалами іншої судової справи (№ 754/1100/17), у зв`язку з чим строк апеляційного оскарження для нього спливає 2 грудня 2020 року.
Перевіривши доводи захисника, наведені в касаційній скарзі, касаційний суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Положенням ст. 113 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) визначено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК строк подачі апеляційної скарги на вирок суду першої інстанції становить 30 днів з дня його проголошення.
Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які були чи об`єктивно

є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно

з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Поважною причиною пропущення строку на апеляційне оскарження вищевказаного вироку, яким, на думку сторони захисту, порушено права та інтереси ОСОБА_5 ,

є те, що участі у цьому кримінальному провадженні захисник не брав,

а копію рішення отримав лише

2 листопада 2020 року, у зв`язку з чим апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження.
Однак суд апеляційної інстанції встановив, що не може бути визнано поважною причиною те, що захисник набув своїх повноважень в інтересах ОСОБА_5 в іншому кримінальному провадженні, інтереси підзахисного в якому перекликаються з кримінальним провадженням щодо ОСОБА_6 , після спливу строку на апеляційне оскарження вироку Деснянського районного суду м. Києва від 3 вересня 2014 року.
Зважаючи на те, що захисник не навів інших обґрунтованих причин, які могли бути визнані поважними, апеляційний суд дійшов правильного висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за цією скаргою. Колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Разом з тим апеляційний суд належним чином дослідив матеріали провадження та встановив, що в інтересах ОСОБА_5 19 травня 2017 року вже була подана апеляційна скарга на вищевказаний вирок, яка за результатом розгляду ухвалою судді апеляційного суду від 2 червня 2017 року була повернута апелянту, оскільки в ній не порушувалося питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Отже, від моменту подання апеляційної скарги іншим захисником в інтересах

ОСОБА_5 до дати подачі апеляційної скарги захисником ОСОБА_4 минуло майже три роки, що свідчить про недодержання процесуальних строків подачі апеляційної скарги.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що станом на 2017 рік ОСОБА_5 було відомо про ухвалення вироку щодо ОСОБА_6 і перешкод для оскарження цього вироку як самим ОСОБА_5 , так і його захисниками судом не встановлено.
Зазначений висновок повністю узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини щодо поновлення строків на оскарження. Так, у своєму рішенні «Пономарьов проти України» Суд визнає, що вирішення питання стосовно поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, доводи ОСОБА_4 про незаконність ухвали апеляційного суду, за якою відмовлено у задоволенні його заяви про відвід прокурора, є безпідставними.
Як вбачається з копії судового рішення, прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні надав витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000846 від 18 серпня 2014 року, сформований станом на 14 грудня 2020 року, відповідно до якого процесуальне керівництво в цьому провадженні здійснює саме він з огляду на це підстав для його відводу судом не встановлено.
Згідно з ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Таким чином, апеляційний суд, встановивши, що апеляційну скаргу захисника подано з пропуском строку на апеляційне оскарження вироку та відсутні підстави для його поновлення, прийняв законне рішення про повернення його апеляційної скарги.
Верховним Судом не встановлено обставин, які би були підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції за доводами касаційної скарги захисника.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову

у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року, за якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Деснянського районного суду м. Києва від 3 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3