Провадження № 1-кс/127/7692/21
У Х В А Л А
Іменем України
01 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
підозрюваного: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, старший лейтенант поліції ОСОБА_5 01.07.2021 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , маючи ряд не знятих та не погашених судимостей, за вчинення умисних злочинів передбачених п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України за вироком Вінницького Апеляційного суду від 18.04.2003 та ч. 2 ст. 146 КК України за вироком Вінницького міського суду від 26.05.2017, приблизно о 14:00 год. 25.06.2021 знаходився в коридорі що на другому поверсі, корпусу №3, КНП «Центр медико-санітарної допомоги № 2», що за адресою місто Вінниця, вулиця Магістратська, 44, де виконував роботи по ремонту приміщень.

Перебуваючи біля маршу загального користування, який веде з другого на третій поверх, ОСОБА_4 помітив раніше не знайому йому ОСОБА_6 , в руках у якої була жіноча сумка з особистими речами. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 , бажаючи створити слушну нагоду та зручні умови для вчинення кримінального правопорушення, запропонував ОСОБА_6 не підійматися на третій поверх, а скоротити відстань і пройти по коридору другого поверху, в якому проводились ремонтні роботи.

В подальшому, коли ОСОБА_7 погодилась та зайшла до коридору другого поверху корпусу №3, КНП «Центр медико-санітарної допомоги № 2» що за адресою місто Вінниця, вулиця Магістратська, 44, та пройшла повз ОСОБА_4 , останніх підійшов до ОСОБА_6 ззаду і керуючись жагою до легкої наживи та протиправного збагачення, діючи умисно, схопив її однією рукою за шию, а іншою закрив їй рот.

На вказані дії ОСОБА_4 . ОСОБА_6 почала кричати, пручатися та чинити активний опір, що в свою чергу розлютило ОСОБА_4 та він застосовуючи до потерпілої насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я, наніс їй один удар кулаком в область носа від якого ОСОБА_6 втратила рівновагу та впала на підлогу. Після чого, ОСОБА_4 почав хаотично наносити ОСОБА_6 удари руками та ногами в різні ділянки тіла.

Подолавши опір ОСОБА_6 , ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, вихопив з рук потерпілої жіночу сумку, в якій знаходились мобільний телефон марки «Samsung», моделі «А51», жіночий гаманець із банківськими картками, водійським посвідченням, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та паливним талоном.

Заволодівши вказаними речами, ОСОБА_4 бажаючи уникнути відповідальність за вчинене правопорушення спробував залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак в цей час його злочинні дії були викриті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які оцінивши ситуацію спробували наздогнати та затримати ОСОБА_4 , але останньому вдалося втекти разом із викраденим майном, таким чином, залишити місце вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 заволодівши майном ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму близько 9000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

30 червня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Вінниці, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 21.06.1995 Ленінським районним судом за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. ст. 45, 42 до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст. 45 КК України вважати засудженим умовно з іспитовим строком 2 роки;

раніше судимому:

- 18.04.2003 Апеляційним судом Вінницької області за п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст.15 ч.1 ст.152, ч. 2 ст.185, ч. 2 ст.187, ч. 3 ст.187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 15 років з конфіскацією майна (04.01.2016 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 9 місяців 19 днів);

- 26.05.2017 Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 146, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців (21.07.2020 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 5 днів), повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про що повідомлення вручено його рідному брату ОСОБА_10 та 01 липня 2021 року повідомлення вручено ОСОБА_4 .

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги те, що у ОСОБА_4 , відсутні стійкі соціальні зв`язки, останній підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до шести років, раніше засуджений до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та наміри вчиняти злочини в майбутньому, що підтверджується характером вчиненого кримінального правопорушення.
За таких обставин ОСОБА_4 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі речові докази по справі отримано; може вчиняти нові кримінальні правопорушення, беручи до уваги, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, будучи під слідством, перебувавши в слідчому ізоляторі, може уникати безальтернативного покарання у виді позбавлення волі до шести років; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, маючи їх анкетні данні отримані з наданими йому матеріалами кримінального провадження, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених процесуальних обов`язків.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив зазначений злочин із застосуванням насильства, слідчий просив не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував, щодо поданого клопотання та застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, заявою від 01.07.2021 ОСОБА_4 просив проводити розгляд клопотання без участі його захисника.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000946, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000946 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Зокрема, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , маючи ряд не знятих та не погашених судимостей, за вчинення умисних злочинів передбачених п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України за вироком Вінницького Апеляційного суду від 18.04.2003 та ч. 2 ст. 146 КК України за вироком Вінницького міського суду від 26.05.2017, приблизно о 14:00 год. 25.06.2021 знаходився в коридорі що на другому поверсі, корпусу №3, КНП «Центр медико-санітарної допомоги № 2», що за адресою місто Вінниця, вулиця Магістратська, 44, де виконував роботи по ремонту приміщень.

Перебуваючи біля маршу загального користування, який веде з другого на третій поверх, ОСОБА_4 помітив раніше не знайому йому ОСОБА_6 , в руках у якої була жіноча сумка з особистими речами. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 , бажаючи створити слушну нагоду та зручні умови для вчинення кримінального правопорушення, запропонував ОСОБА_6 не підійматися на третій поверх, а скоротити відстань і пройти по коридору другого поверху, в якому проводились ремонтні роботи.

В подальшому, коли ОСОБА_7 погодилась та зайшла до коридору другого поверху корпусу №3, КНП «Центр медико-санітарної допомоги № 2» що за адресою місто Вінниця, вулиця Магістратська, 44, та пройшла повз ОСОБА_4 , останніх підійшов до ОСОБА_6 ззаду і керуючись жагою до легкої наживи та протиправного збагачення, діючи умисно, схопив її однією рукою за шию, а іншою закрив їй рот.

На вказані дії ОСОБА_4 . ОСОБА_6 почала кричати, пручатися та чинити активний опір, що в свою чергу розлютило ОСОБА_4 та він застосовуючи до потерпілої насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я, наніс їй один удар кулаком в область носа від якого ОСОБА_6 втратила рівновагу та впала на підлогу. Після чого, ОСОБА_4 почав хаотично наносити ОСОБА_6 удари руками та ногами в різні ділянки тіла.

Подолавши опір ОСОБА_6 , ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, вихопив з рук потерпілої жіночу сумку, в якій знаходились мобільний телефон марки «Samsung», моделі «А51», жіночий гаманець із банківськими картками, водійським посвідченням, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та паливним талоном.

Заволодівши вказаними речами, ОСОБА_4 бажаючи уникнути відповідальність за вчинене правопорушення спробував залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак в цей час його злочинні дії були викриті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які оцінивши ситуацію спробували наздогнати та затримати ОСОБА_4 , але останньому вдалося втекти разом із викраденим майном, таким чином, залишити місце вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 заволодівши майном ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму близько 9000 гривень.

01 липня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000946; заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_8 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколу слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 , пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, однак не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, крім того даний злочин вчинив в період не погашеної та не знятої судимості.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обгрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, частиною четвертою статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, оскільки даний злочин вчинений із застосуванням насильства та погрозами застосування насильства, слідчий суддя вважає не доцільним визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Затримати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 29 серпня 2021 року включно (час рахувати відповідно до протоколу затримання).
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 29 серпня 2021 року.
Організацію затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складання протоколу затримання покласти на слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя