ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1050/21 Справа № 175/3573/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши в судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та прокурора на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 25.07.2020 року близько 21 години, керуючи технічно справним автомобілем SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить КП ДОР АУЛЬСЬКИЙ ВОДОВІД, рухався в Дніпровському районі Дніпропетровської області в селі Партизанському по вулиці Заводській від станції Баловка в напрямку Полтавського шосе.

Під час руху ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та координувати свої дії, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу та швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно управляти їм, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобіля SKODA OCTAVIA реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в районі будинку №14 по вулиці Заводській, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з велосипедом Україна під керуванням велосипедиста ОСОБА_9 , який рухався в протилежному напрямку.

Внаслідок ДТП велосипедисту ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла рана тім`яно-скроневій ділянці праворуч, у середній третині спинки носу, на нижній стінці правого зовнішнього слухового отвору, синці в обох периорбітальних ділянках, крововиливи у м`які тканини голови та шиї праворуч, перелом кісток носу, багатоуламковий перелом правої скроневої кістки з розповсюдженням на основу та склепіння черепа, перелом кісток носа без зміщення, крововилив під тверду мозкову оболонку на зовнішній поверхні правої півкулі з переходом на основу, крововилив під м`якою мозковою на зовнішній поверхні правих лобної, тім`яної та скроневої часток, на зовнішній поверхні тім`яно-потиличної частки, забої мозкової речовини на зовнішній поверхні правої скроневої частки та на базальній поверхні лівої скроневої частки, синці у середній третині по передньо-зовнішній поверхні правого плеча, на внутрішній поверхні лівого плеча у середній третині, на загальній поверхні лівого передпліччя у верхній та середній третині, садна у проекції правого ліктьового суглобу, у верхній третині правого передпліччя на розгинальній поверхні, крововилив у товщу м`яких тканин у проекції обох ліктьових суглобів з переходом на згинальну поверхню передпліч, синці та крововиливи у товщу м`яких тканин передньої поверхні грудної клітини та черевної стінки, крововиливи у товщу брижі тонкого кишечника, товщу позачеревної клітковини праворуч, поперечні переломи ребер праворуч по навколо хребтовій лінії 1-8, розрив лобкового симфізу та неповний розрив правого крижовоздухвинного з`єднання з крововиливами у навколишні м`які тканини, синці у нижній третині лівого стегна по передній поверхні, на переди-внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині, у нижній третині лівої гомілки по передньо-внутрішній поверхні з переходом на тильну поверхню стопи, по, в ділянці промежини з переходом на нижній поверхні квадрант обох синиць; садна у проекції обох колійних суглобів, на задньо-внутрішній поверхні лівого стегна у середній та нижній третині, у нижній третині правої гомілки по передній поверхні, на межі верхньої та середньої третини лівої гомілки по передній поверхні; крововиливу у м`які тканини у середній та нижній третині правого стегна по передній поверхні, у проекції правого колінного суглобу, у товщу м`яких тканин правої гомілки по задній поверхні, у середній та нижній третині, по задньо-внутрішній поверхні лівого стегна у нижній третині, по передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу з частковим переходом на передньо-внутрішню поверхню верхньої третини гомілки, нижній третині лівої гомілки по передньо-внутрішній поверхні з переходом на тильну поверхню стопи, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилось в тому, що водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12. 1, 2.9(а) Правил дорожнього руху України.

Смерть ОСОБА_9 настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді численних переломів кісток черепа з крововиливами під м`які та тверду мозкові оболонки, забої речовини головного мозку, переломи ребер, тазу з крововиливами у навколониркову клітковину та брижу тонкого кишечника, клінічний перебіг якої ускладнився поліорганною недостатністю.

Враховуючи морфологічний характер, механізм виникнення та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених на трупі потерпілого, не виключається можливість їх отримання в умовах дорожньо-транспортної події. Між отриманою сумісною травмою тіла та настанням смерті є прямий причинний зв`язок.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок в частині призначення покарання змінити та звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст.75 КК України.

В іншій частині просив вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції не повністю врахував обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, а саме того, що ОСОБА_7 не здійснював протиправної поведінки в минулому, не притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, вчинив злочин вперше, з необережності, на обліку психіатра та нарколога не перебуває, характеризується виключно позитивно, щиро розкаюється у вчиненому, що полягає у добровільній критичній оцінці ОСОБА_7 своєї протиправної поведінки через визнання вини, активне сприяння досудовому слідству у розкритті та розслідуванні кримінального правопорушення, надання первинних пояснень та показів, повне відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди.
Зазначив, що вказані обставини в сукупності свідчать про те, що суд першої інстанції мав за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з іспитовим строком, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор також подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі, застосувавши положення ст.75 КК України та звільнивши його від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
В іншій частині просив вирок залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_7 до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався, під час судового розгляду не оскаржував фактичних обставин злочину, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин, вину визнав в повному обсязі, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду, добровільно відшкодував потерпілому завдані збитки.
Вказав, що без належної уваги суду залишилась тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким необережним злочином, скоєним з непрямим умислом.
Зазначив, що судом не взято до уваги, що злочин вчинено за межами населеного пункту, без прямих свідків його вчинення, ОСОБА_7 було надано медичну допомогу потерпілому одразу після вчинення кримінального правопорушення та було викликано швидку медичну допомогу, а також працівників поліції.
02 червня 2021 року від прокурора надійшло клопотання про відмову від його апеляційної скарги, тому колегія суддів вважає можливим закрити апеляційне провадження в частині оскарження прокурором вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 403 КПК України у зв`язку з відмовою прокурора від поданої ним апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та перевірено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - щиросердне каяття, повне визнання свої вини, та обставини, що обтяжують його покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Судом першої інстанції також було враховано ступінь тяжкості скоєного злочину, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на спеціальних обліках не перебуває, утриманців не має, а також врахував оформлену належним чином заяву потерпілої про відшкодування збитків, тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника.
Враховуючи обставини справи, суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, загибель людини, наслідки, що настали від злочину для потерпілої ОСОБА_10 , колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів.
На думку колегії суддів, ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом у ході розгляду апеляційної скарги не встановлено обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Закрити апеляційне провадження в частині оскарження прокурором вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у зв`язку з його відмовою від апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України залишити без задоволення.
Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3