У Х В А Л А
Іменем України
19 липня 2021 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Акцепт Логистик Груп», на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 20.04.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000236 від 22.07.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 , зазначає, що 22.07.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 внесено відомості за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, за фактом зловживання службовим становищем службових осіб Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України, які з метою одержання неправомірної вигоди передавали під забудову земельні ділянки зазначеного Інституту на користь приватних суб`єктів господарювання, в результаті чого завдано шкоду в особливо великих розмірах, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Підставою для внесення таких відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що службові особи Інституту, зловживаючи службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди передали під забудову частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 230,1564 га, кадастровий номер :75:151:0001, що перебувають у користуванні Інституту та відноситься до земель водного фонду та захисних зелених насаджень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцепт Логистик Груп», що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Листом від 01.07.2021 №01/07-21 представником Інституту було повідомлено ТОВ «Акцепт Логистик Груп» про те, що постановою старшого слідчого Слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 від 20.04.2021 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України було закрито кримінальне провадження у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 22.07.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Тобто про постанову слідчого про закриття кримінального провадження ТОВ «Акцепт Логистик Груп» стало відомо лише 01.07.2021.

Скаржник зазначає, що ТОВ «Акцепт Логистик Груп» у цьому кримінальному провадженні є потерпілим, якому було завдано майнову шкоду.

Скаржник вважає, що старшим слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження, оскільки досудове розслідування у ньому проведено не повно та не всебічно, як того вимагає чинне законодавство, а відтак постанова слідчого підлягає скасуванню.

В судове засідання скаржник не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. В той же час скаржник просив проводити розгляд скарги без його участі.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Слідчий суддя повно та всебічно дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчим суддею встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 20.04.2021 року, закрито кримінальне провадження № 0000236 від 22.07.2016 року.

Про вказану постанову скаржнику стало відомо 01.07.2021 року, а відтак строк на подачу скаргу не пропущений, та не потребує поновлення.

Аргументуючи висновок про закриття провадження, слідчий вказує, що в ході слідства не встановлено складу злочину в діях службових осіб Інституту рибного господарства НААН України, а саме об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 364 КК України, у зв`язку з чим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито кримінальне провадження.

Згідно до ст. 2 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Досліджуючи постанову слідчого від 20.04.2021 про закриття кримінального провадження, а також доводи скарги та долучені до неї докази, наявні в матеріалах скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування проведено в повному обсязі у відповідності до норм КПК України. Висновки слідчого є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, що підтверджується наступним.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.07.2007 року у справі №35/246, було встановлено, що частина об`єктів, які розташовані на території землекористування Інституту рибного господарства Української академії аграрних наук України (попереднє найменування ІРГ НААН) і щодо яких встановлені прибережні захисні смуги, не є водоймами, оскільки хоч і були збудовані, як селекційна система риборозведення, але за призначенням ніколи не використовувались, водою не заповнювались, та чинним законодавством не передбачено встановлення прибережних захисних смуг для споруд селекційних систем рибогосподарських підприємств.

Згідно листа ІРГ НААН направленого на адресу Київської міської прокуратури № 10 встановлено, що частину земельної ділянки площею 240,88 га у Святошинському районі міста Києва з цільовим призначенням: обслуговування та експлуатація комплексу будівель і споруд Інституту та ДП «ДГ«Нивка», займає територія площею 14,5 га на якій за радянських часів були наміри збудувати селекційну систему риборозведення, основу якої мали б складати рибницькі ставки.

Про те, з огляду на недоцільність будівництва через несприятливі геологічні та геодезичні параметри Території, що полягали у нетриманні та неможливості наповнення водою у 1973 році спорудження штучних ставків було зупинено на стадії виконання ландшафтних та земляних робіт.

Таким чином, в експлуатацію вказану селекційну систему риборозведення введено не було, за призначенням її ніколи не використовували, водою не наповнювали.

З вказаного вбачається, що в межах території фактично ніколи не було водних об`єктів, зокрема водоймищ, водотоків та ставків. Відповідно також не встановлювалися у визначеному законом порядку водоохоронні зони та прибережні захисні смуги, а отже вказана територія, не відноситься до земель водного фонду в контексті статтей 58, 59 Земельного кодексу та на неї не розповсюджуються приписи статей 85, 86 Водного кодексу України.

Також в ході досудового розслідувнання кримінального провадження встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 14.02.2008 за №164 «Про надання дозволу Інституту рибного господарства Української академії аграрних наук на проектування і житлове будівництво малої та середньої поверховості на вул. Обухівській, 135 у Святошинському районі» дозволено Інституту рибного господарства НАН України здійснити будівництво, відповідно до погодженої та затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації.

При цьому, пунктом 2 вказаного Розпорядження надано вказівку «дозволити здійснити проектування і житлове будівництво малої та середньої поверховості на вул. Обухівській, 135 у Святошинському районі, на земельній ділянці, що передана Інституту рибного господарства НАН України Рішенням Київської міської ради від 18.11.1999 за № 97/599 «Про оформлення права користування земельними ділянками», що посвідчено державним актом від 04.09.2001 №75-4-000025.

Тобто, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 14.02.2008 за № 164 дозволено здійснювати проектування і житлове будівництво малої та середньої поверховості на вул. Обухівській, 135 у Святошинському районі, на земельній ділянці що передана Інституту рибного господарства НАН України Рішенням Київської міської ради від 18.11.1999 за № 97/599.

Земельна ділянка з кадастровим номером :75:151:0001, загальною площею 230,1564 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Обухівська, 135, на праві постійного користування належить Інституту рибного господарства Української академії аграрних наук, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії І-КВ № 005064 від 09.04.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 75-4-00025.»

Державний акт видано на підставі рішення Київської міської ради від 18.11.1999 № 97/599 (внесені зміни за рішеннями Київської міської ради від 24.05.2007 № 619/1280, № 718/1379). Цільове призначення земельної ділянки визначене як: обслуговування та експлуатація комплексу будівель і споруд інституту на АДРЕСА_1 та дослідного господарства «Нивки» у Ленінградському районі м. Києва.
Наразі цільове призначення земельної ділянки узгоджене із КВЦПЗ, відповідає коду 03.11 «для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки», категорія земель (основне цільове призначення) - землі житлової та громадської забудови.
Відомості про територію площею 14,5 га містяться передусім у Постанові президії Української академії аграрних наук від 26.01.2006 (протокол №1), за якою погоджено пропозицію Інституту рибного господарства УААН щодо виділення для спорудження житла малої та середньої поверховості земельної ділянки площею 14,5 га, яка знаходиться у землекористуванні Інституту рибного господарства УААН і розташована в АДРЕСА_1 та договорі № 12-14/77 часткової участі в будівництві житла малої та середньої поверховості по АДРЕСА_1 від 27.02.2006.
Власне як «земельна ділянка» територія площею 14,5 га за матеріалами провадження не ідентифікується. Відомості про початок її відведення (вилучення) із загальної площі 230,1564 га земельної ділянки з кадастровим номером :75:151:0001 відсутні.
Забудова земельної ділянки житловими об`єктами малої та середньої поверховості згідно КВЦПЗ відповідає коду 02.10 «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури», категорія земель (основне цільове призначення) - землі житлової та громадської забудови.
Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Частиною п`ятою статті 20 Земельного кодексу України встановлено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
При цьому, у відповідності до КВЦПЗ код 03.11 «для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки» та код 02.10 «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури», відносяться до однієї категорії земель - землі житлової та громадської забудови.
Таким чином, орган досудового розслідування обґрунтованого дійшов висновку, що проведення Інститутом рибного господарства Національної академії аграрних наук України будівництва за адресою: вул. Обухівській, 135 у Святошинському районі м. Києва не вважається порушенням використанням землі за цільовим призначення.
Обставини які були встановлені в ході досудового розслідування виключають факт спричинення матеріальної шкоди в результаті проведення підготовчих робіт, в ході яких здійснено засипання ґрунтом ставів, будівництво яких зупинено на стадії ландшафтних та земляних робіт, які не були введені в експлуатацію та не перебували на балансі, та в свою чергу не потребували прийняття рішень вищестоящим органом про їх знесення.
Аналіз оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, а також долучених до скарги доказів, свідчить про те, що рішення про закриття кримінального провадження було прийнято слідчим зважаючи на те, що в ході досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії, досліджено всі обставини справи.
Оцінюючи вказані в постанові висновки слідчого, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими, оскільки як вбачається із змісту оскаржуваної постанови слідчим у відповідпості до ч. 2 ст. 9 КПК України вжито усіх, передбачених КПК України, заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надано їм належну правову оцінку.
Отже доводи скаржника щодо неповноти досудового розслідування та невірних висновків слідчого при закритті кримінального провадження не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду провадження.
Таким чином, на переконання слідчого судді згідно ч. 2 ст. 9, ст. ст. 94, 110, 284 КПК України, слідчий належним чином дослідив обставини кримінального провадження, дав їм правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження, а заявником не наведено даних, яків б викликали сумнів щодо законності прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 110, 284, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Акцепт Логистик Груп», на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 20.04.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000236 від 22.07.2016 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1