Справа №463/8455/21
Провадження №1-кс/463/4863/21
У Х В А Л А

29 липня 2021 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000776, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

прокурор як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 27, власником якої згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_4 .
За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України до ЄРДР внесено кримінальне провадження №0000776 від 07.05.2021.
Клопотання мотивує тим, що у червні-липні 2016 року ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою, перебуваючи у приміщенні магазину декоративних рослин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом позики, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 чим спричинила останньому істотну майнову шкоду.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000776 від 07.05.2021, встановлено, що 20.04.2021, у невстановлений слідством час, невідомі особи, під приводом продажу об`єкту нерухомого майна заволоділи грошовими коштами "ЛьвівТрейд". Відповідно до заяви ОСОБА_6 , встановлено, що на думку заявника, до вчинення вказаного злочину може бути причетна ОСОБА_4 .
В ході допиту у процесуальному статусі потерпілого, ОСОБА_5 , повідомив, що, приблизно 15 років він знайомий із ОСОБА_4 . Познайомився із останньою у зв`язку із господарською діяльністю, а саме остання мала гуртівню, на якій він купував різного роду товари. Надалі, між ними виникли довірливі стосунки.
В червні 2016 року, ОСОБА_4 , повідомила, що її свекруха захворіла на онко хворобу, і лікування мало проходити в лікарні в Ізраїлі. Проте для лікування потрібні були гроші, а тому ОСОБА_4 попросила дати їй в позику гроші. У зв`язку із тим, що із ОСОБА_4 , він був знайомий тривалий час, між ними були дружні відносини, окрім того остання являлася приватним підприємцем, та в нього виникло переконання, що гроші вона поверне, тому погодився на пропозицію ОСОБА_4 , позичити їй грошові кошти.
Так, в червні 2016 року, точну дату та час він не пам`ятає, перебуваючи в магазині декоративних рослин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , він, передав ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 90 000 доларів США.
Через декілька днів, в червні 2016 року, за аналогічних обставин, перебуваючи за вказаною адресою, він передав ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 90 000 доларів США. Гарантією повернення коштів та підтвердженням позики стала розписка ОСОБА_4 від 01.07.2016, в якій остання підтвердила позику грошових коштів на загальну суму 180 000 доларів США, що станом на 01 липня 2016 року було еквівалентно 4 467 600 гривень. Повернення грошових коштів мало відбутись до 01.07.2020. В подальшому, по спливу строку позики, ОСОБА_4 не повернула йому позичені кошти та не вжила ніяких заходів щодо передачі у власність, згідно наданого зобов`язання, вказаного житлового будинку потерпілому. На його прохання про повернення грошових коштів, остання постійно просила почекати, оскільки має фінансові труднощі.
23.07.2021 вищевказаний будинок був оглянутий та винесено відповідно постанову про визнання предметів речовими доказами.
Таким чином, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням виникла необхідність накласти арешт на житловий будинок загальною площею 93.3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 27. А тому просить задоволити клопотання та накласти арешт на майно.
Крім того, прокурор просить проводити розгляд такого клопотання без його участі.
Власник майна ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, клопотання про відкладення не подавала.
Оглянувши матеріали клопотання, заяву слідчого про розгляд клопотання без його участі, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, а розгляд проводити без участі слідчого та інших учасників, оскільки їх неприбуття у судове засідання у відповідності до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Із змісту клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешти на майно підозрюваного з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (п.4 ч.2 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч. 6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Абзац другий ч.1 ст. 170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч.8. ст.170 КПК України).
Як вбачається із матеріалів клопотання про арешт майна поданого прокурором, до такого не долучено документів, які б свідчили про те, що потерпілою стороною було подано цивільний позов в межах даного кримінального провадження.
Отже враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 27, власником якої згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_4 .
Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

відмовити в задоволенні клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000776, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про арешт майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1