Провадження по справі № 1-п/522/693/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2021 року м. Одеса
Колегія суддів Приморського районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні № № 0001093 від 10.05.2016 року, № 0002240 від 14.08.2016р. на підставі обвинувальних актів стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баштанків Кодимського району Одеської області, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01.08.2016 року Кодимським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця села Фараонівка Саратського району Одеської області, українця, маючого середню освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця мешкання в місті Одесі, раніше не судимого,-
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця села Котовці Кодимського району Одеської області, українця, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 186 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
законного представника неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На початку травня 2016 року, ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_6 , приїхали на територію міста Одеси з метою працевлаштування. Не працевлаштувавшись, ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, вступив у злочинну змову зі своїм товаришем ОСОБА_6 , спрямовану на відкрите заволодіння чужим майном громадян, а саме ювелірними виробами, як правило золотими ланцюгами з хрестиками та кулонами чи іншими цінними речами, як правило у жінок, які не зможуть чинити опору під час вчинення на них нападу.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів, вказані особи попередньо домовились між собою про розподіл ролей при вчиненні майбутніх пограбувань, обумовивши, що вони на території Приморського району м. Одеси, як правило в районі вулиць Балківська, Пастера, Херсонський сквер, Старопортофранківська, Дюківський парк, Коблевська, та інших прилежних до вказаного району вулиць, з яких можливо зручно та швидко прибути за місцем їх проживання на територію Суворівського району м. Одеси, будуть займатись пошуком громадян, яких можливо безпечно пограбувати.

Також вказані особи домовились, що безпосередньо буде відкрито заволодівати майном ОСОБА_5 , у той час як ОСОБА_6 буде забезпечувати його безпечний відхід з місця вчинення злочину та буде вести спостереження за навколишньою обстановкою, щоб у разі наявності співробітників правоохоронних органів чи іншої небезпеки, подати відповідний попереджувальний сигнал або прийти на допомогу, у разі намагання громадян затримати ОСОБА_5 .

Завершуючи свої злочинні дії відповідно до узгодженого плану, заволодівши майном громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи неповнолітніми, не могли здавати викрадені ними речі у ломбарди за гроші, а тому передавали викрадене ними майно своїм повнолітнім знайомим, яким достовірно не було відомо про походження вказаного майна, та які на прохання ОСОБА_18 та ОСОБА_6 здавали його у ломбарди, передаючи їм отримані кошти, які спільники ділили між собою та розпоряджались ними на власний розсуд.

Діючи відповідно до вказаного плану та розподілу ролей ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 вчинили наступні кримінальні правопорушення на території міста Одеси в період часу з 10.05.2016 по 21.11.2016.

1. 10.05.2016 року, приблизно о 02.20 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували біля будинку АДРЕСА_4 , де побачили ОСОБА_19 , який проходив повз них. Скориставшись обставиною, що у вказаному місці не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти майном потерпілого.

Діючи згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_19 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи навмисно, наніс йому декілька ударів руками по голові, спричинивши побої. Після того, як ОСОБА_19 впав на землю, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відкрито заволоділи його мобільним телефоном марки «Леново» в корпусі сірого кольору, вартістю 1800 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_19 та спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1800 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

2. 18.05.2016 року, приблизно о 17.20 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували на розі вулиць Пастера та Старопортофранківської в місті Одесі, де побачили ОСОБА_20 , яка проходила повз них, помітивши на її шиї золотий ланцюжок з золотим кулоном. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці поряд не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи повторно згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_20 та діючи відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком вагою приблизно 20 грамів із золотим кулоном вагою приблизно 7 грамів, які знаходились у неї на шиї, загальною вартістю 18000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_20 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 18000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

3. 07.06.2016 року, приблизно о 06.30 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували в біля будинку в Херсонському сквері місті Одесі, де побачили ОСОБА_21 , яка проходила повз них, помітивши на її шиї золотий ланцюжок з золотим кулоном. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці поряд не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи повторно згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_21 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи навмисно, наніс їй декілька ударів руками по голові. Після того, як ОСОБА_21 впала на землю, ОСОБА_5 , діючи відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком вагою близько 12 грамів із золотим хрестиком вагою приблизно 3,5 грамів, які знаходились у неї на шиї загальною вартістю 6000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_21 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 6000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

4. 12.06.2016 року, приблизно о 03.30 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували біля АЗС за адресою: АДРЕСА_5 , де побачили ОСОБА_22 , яка проходила повз них. В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_22 .

Діючи повторно згідно узгодженого плану та з корисливих мотивів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підійшли до ОСОБА_23 , після чого ОСОБА_6 раптово для потерпілої підійшов ззаду, та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, затулив їй рот рукою, щоб вона не могла покликати не допомогу, у той час як ОСОБА_5 відкрито шляхом ривка заволодів її сумкою вартістю 600 гривень, в якій знаходилось: мобільний телефон марки «Асус» в корпусі чорного кольору, вартістю 5000 гривень; гаманець вартістю 100 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень; навушники марки «Нокіа» вартістю 100 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_22 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 6000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

5. 19.07.2016 року, приблизно о 15.00 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували в Херсонському сквері в місті Одесі, де побачили ОСОБА_24 , яка проходила повз них, помітивши на її шиї золотий ланцюжок із золотим кулоном. Скориставшись тою обставиною, що поряд у вказаному місці поряд не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи повторно згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_24 та відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком вагою близько 25 грамів із золотим кулоном вагою приблизно 8 грамів, які знаходились у неї на шиї загальною вартістю 22500 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_24 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 22500 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли.

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулись до ОСОБА_25 , якій не було достовірно відомо про походження майна, з проханням збути вказане майно, після чого остання звернулась 19.07.2016 р. до ПТ «Климчук і компанія «Ломбард Капітал» за адресою: м. Одеса, вул. Торгова 37 та заклала за грошові кошти вказані золотий ланцюжок із золотим кулоном, не маючи намірів викупати з ломбарду вказані ювелірні вироби.

Отримані від здачі в ломбард грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розподілили між собою відповідно до попередньої домовленості між ними в рівних частинах.

6. 30.07.2016 року, приблизно о 18.30 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували на автобусній зупинці "Автовокзал" по вулиці Балківській в місті Одесі, де побачили ОСОБА_26 , який заходив в маршрутне таксі № 191, помітивши на його шиї золотий ланцюжок. Скориставшись тою обставиною, що автобус мав рушити з зупинки, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілого.

Діючи повторно згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_26 та діючи відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком, який знаходився у нього на шиї вагою приблизно 25 грамів вартістю 50000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_26 та спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 50000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

7. 14.08.2016 року, приблизно о 23.30 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували на розі вулиць Колантаївської та Скісної в місті Одесі, де побачили ОСОБА_27 , яка проходила повз них, помітивши на її шиї золотий ланцюжок із золотим кулоном. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці не було громадян, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи повторно згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_27 та відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком із золотим кулоном, які знаходились у неї на шиї вагою приблизно 18 грамів вартістю 30000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_27 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 30000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

8. 26.08.2016 року, приблизно о 07.50 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , перебували біля будинку АДРЕСА_6 , де побачили ОСОБА_28 , яка проходила повз них, помітивши на її шиї золотий ланцюжок із золотим хрестиком. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи повторно згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_28 та відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком з золотим хрестиком, який знаходився у неї на шиї вагою приблизно 8,5 грамів вартістю 7500 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_28 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 7500 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

9. 07.09.2016 року, приблизно о 21.00 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували в салоні трамваю № НОМЕР_1 , який знаходився на зупинці «вул. Маловського» в місті Одесі, де побачили ОСОБА_29 , яка також знаходилась в салоні трамваю, помітивши на її шиї золоті ланцюжки із золотим хрестиком та іконою. Скориставшись тою обставиною, що трамвай зупинився на зупинці, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи повторно згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_29 та відкрито, шляхом ривка, заволодів двома золотими ланцюжками з золотим хрестиком та іконою, які знаходився у неї на шиї, загальною вартістю 20000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_29 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 20000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

10. 09.09.2016 року, приблизно о 15.30 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували в Херсонському сквері в місті Одесі, де побачили ОСОБА_30 , яка проходила повз них, помітивши на її шиї золотий ланцюжок із золотим хрестиком. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи повторно згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_31 , та відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком з золотим хрестиком, який знаходився у неї на шиї вагою приблизно 12 грамів вартістю 12000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_31 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 12000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

11. 13.09.2016 року, приблизно об 11.55 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували біля залізничної колії у напрямку від АДРЕСА_7 , де побачили ОСОБА_32 , який проходив повз них, помітивши на його шиї золотий ланцюжок із золотим хрестиком. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілого.

Діючи повторно згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_32 та відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком вагою близько 9 грамів із золотим хрестиком вагою приблизно 4 грамів, які знаходились у нього на шиї загальною вартістю 13000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_32 та спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 13000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли.

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулись до свого знайомого ОСОБА_33 , з проханням збути предмети, здобуті внаслідок вчинення пограбування ОСОБА_34 , після чого останній, якому не було достовірно відомо про походження майна, звернувся 13.09.2016 р. до ПТ «Ломбард «Гроші Тут» за адресою: м. Одеса, вул. Бочарова 47 та заклав за грошові кошти вказані золотий ланцюжок із золотим хрестиком, не маючи намірів викупати з ломбарду вказані ювелірні вироби.

Отримані від здачі в ломбард грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розподілили між собою відповідно до попередньої домовленості між ними в рівних частинах.

12. 27.09.2016 року, приблизно о 00.10 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували в Херсонському Сквері в місті Одесі, де побачили ОСОБА_35 , яка проходила по сходах повз них. В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_36 .

Діючи повторно згідно узгодженого плану та з корисливих мотивів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підійшли ззаду до ОСОБА_37 , після чого ОСОБА_5 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, наніс останній декілька ударів руками в область обличчя, спричинивши побої. Після того, як ОСОБА_37 впала на землю, нападники відкрито заволоділи її майном: мобільним телефоном марки «Нокіа» в корпусі сірого кольору, вартістю 300 гривень та гаманцем вартістю 50 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 170 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_37 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 529 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

13. 09.10.2016 року, приблизно о 22.30 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували в Херсонському Сквері в місті Одесі, де побачили ОСОБА_38 , який проходив по сходах повз них. В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна, яке знаходилось пр. потерпілому.

Діючи повторно згідно узгодженого плану та з корисливих мотивів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підійшли до ОСОБА_38 , який проходив повз них та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи навмисно нанесли останньому по черзі декілька ударів руками в область тулубу, спричинивши побої. Після того, як ОСОБА_39 впав на землю, вказані особи, діючи відкрито, заволоділи його мобільним телефоном марки «Самсунг Гелексі Гранд Прайм» в корпусі сірого кольору, вартістю 5000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_38 та спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

14. 02.11.2016 року, приблизно о 20.00 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , перебували в Херсонському Сквері в місті Одесі, де побачили ОСОБА_40 , який проходив по сходах повз них. В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, яке було при потерпілому.

Діючи повторно згідно узгодженого плану та з корисливих мотивів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підійшли до ОСОБА_40 та застосовуючи насильство яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи навмисно нанесли останньому спільно по черзі декілька ударів кулаками в область обличчя. Після того, як ОСОБА_41 впав на землю, вказані особи діючи відкрито заволоділи його мобільним телефоном марки «Флай» в корпусі чорного кольору, вартістю 470 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_40 та спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 470 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

15. 20.11.2016 року, приблизно о 19.00 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , перебували на сходах які ведуть від рогу вулиць Дюківської та Композитора Ніщинського до вулиці Балківської в місті Одесі, де побачили ОСОБА_42 , який проходив повз них.

Скориставшись тим, що в темну пору доби у вказаному місці не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти майном, яке було при потерпілому, обумовивши, що для безпечного для них заволодінням майном, необхідно раптово напасти на потерпілого та використовуючи чисельну перевагу та раптовість нападу, нанести йому сильні удари дерев`яною палкою, яку знайшли у вказаному місці, по голові потерпілого з метою, щоб потерпілий втратив свідомість, що дасть їм можливість безпечно та безперешкодно обшукати одежу потерпілого з метою пошуку цінного майна, яким можливо заволодіти.

Діючи згідно узгодженого плану з корисливих мотивів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раптово напали на ОСОБА_42 , і ОСОБА_5 , застосовуючи насильство яке є небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, навмисно наніс один удари дерев`яною палкою по голові внаслідок чого потерпілий втратив свідомість та впав на землю у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, будучи готовим надати допомогу спільнику у вчиненні нападу у разі, якщо потерпілий вчинить опір.

Отримавши безперешкодний доступ до одягу потерпілого ОСОБА_42 , нападники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи спільно обшукали його і в результаті вказаних спільних дій знайшли та заволоділи майном, яке знаходилось при потерпілому, а саме: мобільним телефоном марки «Соні Експірія М4», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в корпусі сірого кольору, вартістю 5000 гривень, з сім-картою оператора «Київстар», за абонентським номером: НОМЕР_4 , та сім-карткою оператора «МТС», за абонентським номером НОМЕР_5 , вартості не мають, мобільним телефоном марки «Сіменс», в корпусі чорного кольору, вартістю 1000 гривень; грошовими коштам в розмірі 55 гривень, та портмоне темно-сірого кольору, вартістю 100 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_42 та спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 6155 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли.

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулись до свого товариша ОСОБА_43 , якому не було достовірно відомо про походження майна, з проханням збути вказане майно, після чого останній звернувся 20.11.2016 р. до ПТ «Ломбард «Гроші Тут» за адресою м. Одеса, вул. Преображенська 85 та заклав за грошові кошти мобільний телефон марки «Соні Експірія М4», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , не маючи намірів викупати з ломбарду вказаний мобільний телефон.

Отримані від здачі в ломбард грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розподілили між собою відповідно до попередньої домовленості між ними в рівних частинах.

В результаті нападу потерпілому ОСОБА_42 , згідно висновку судово медичної експертизи № 247 від 10.02.2017 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку тяжкого ступеню, лінійний перелом лобної кістки зліва з розповсюдженням лінії перелому через вінцевий та клиноподібно-лусковий шви середньої черепної ямки зліва, вогнища забоїв лівої лобної долі, області ольфакторної ямки справа, крововиливів під тверду мозкову оболонку в лівій лобній області та під м`які мозкові оболонки обох лобних областей, борозен головного мозку зі зміщенням серединних структур головного мозку, синець повік лівого ока. Вказані тілесні ушкодження згідно п. 2.1.3 «б», «в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Крім того, з метою полегшення вчинення злочинів за вищеописаними обставинами та збуту викраденого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запропонували прийняти участь у вчиненні злочинів їх знайомому ОСОБА_7 .

Діючи з вказаною метою в червні 2017 року, більш точно дата судом не встановлена, під час спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запропонували ОСОБА_7 разом з ними відкрито заволодівати шляхом ривку майном громадян, тобто вчиняти разом з ними злочини, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, а отримані від реалізації викраденого майна кошти розподілити між собою.

Обговорюючи плани вчинення відкритого заволодіння майном громадян за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 відмовився від пропозиції бути безпосереднім виконавцем вказаного злочину, запропонувавши ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що готовий сприяти їм у вчиненні вказаних злочинів шляхом доставки їх на місце вчинення злочину на автомобілі, який був в його користуванні, очікування на них поряд з місцем вчинення злочину та вивезення їх з місця злочину після його вчинення, а в подальшому забезпечить збут предметів, добутих ними злочинним шляхом, шляхом здачі їх в ломбард за грошову винагороду з використанням свого паспорта громадянина України, оскільки неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не могли відповідно до законодавства укладати з закладами ломбардів відповідні угоди.

При цьому, ОСОБА_7 , сприяючи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні вказаних злочинів, мав намір використовувати автомобіль "Рено Логан" білого кольору, державний номерний знак під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, який він тимчасово використовував для надання громадянам послуг таксі.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів, вказані особи попередньо домовились між собою про розподіл ролей при вчиненні майбутніх пограбувань, обумовивши, що ОСОБА_7 на вказаному автомобілі буде привозити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до вибраного ними місця, де вони будуть займатись пошуком громадян, яких можливо безпечно пограбувати, у той час як ОСОБА_7 на автомобілі буде їх очікувати в заздалегідь узгодженому місці. Також вказані особи домовились, що безпосередньо буде відкрито заволодівати майном громадян ОСОБА_5 , у той час як ОСОБА_6 буде забезпечувати його безпечний відхід з місця вчинення злочину та буде вести спостереження за навколишньою обстановкою, щоб у разі наявності співробітників правоохоронних органів чи іншої небезпеки, подати відповідний попереджувальний сигнал або прийти на допомогу, у разі намагання громадян затримати ОСОБА_5 .

Відповідно до вказаного плану, одразу ж після вчинення злочину та впевнившись в його безпечному вчиненні, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , направлялись в заздалегідь обумовлене місце, де їх на автомобілі очікував ОСОБА_7 , забезпечуючи їм швидкий відхід з місця вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому ОСОБА_7 , сприяючи збуту предметів здобутих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 шляхом вчинення пограбування, використовуючи свій паспорт громадянина України, здавав в ломбарди на території м. Одеси викрадені ними речі ювелірні вироби, а саме: золоті ланцюжки, золоті хрестики, золоті кулони і т.п.

Діючи відповідно до вказаного і узгодженого плану, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили наступні епізоди злочинів на території Приморського району міста Одеси в період часу з 27.06.2016 по 10.09.2016.

1. 27.06.2016 року, приблизно о 19.40 год., ОСОБА_7 , разом зі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобілі марки «Рено Логан» білого кольору, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, прибули на вулицю Новосельського в місті Одесі, з метою вчинення відкритого пограбування громадян.

Діючи згідно вищеописаного плану, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з автомобіля та направились на пошуки громадян по вулиці Новосельського, у яких можливо відкрито викрасти наявне у них цінне майно, у той час як ОСОБА_7 , сприяючи їм у вчиненні злочину, залишився в салоні автомобіля, очікуючи на повернення спільників після вчинення злочину з метою забезпечення їх швидкого відходу з місця події.

Перебуваючи біля будинку АДРЕСА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побачили ОСОБА_44 , яка проходила повз них, помітивши на її шиї золотий ланцюжок з золотим кулоном. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи згідно вищеописаного узгодженого співучасниками злочину плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_45 та діючи відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком з кулоном потерпілої загальною вагою приблизно 20 грамів вартістю 20000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_45 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 20000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побігли до автомобіля, де їх чекав ОСОБА_7 в заздалегідь обумовленому місці, який, сприяючи їм в завершенні злочинних намірів до кінця, допоміг їм швидко на автомобілі покинути місце вчинення злочину.

В подальшому, згідно обумовленого спільниками плану, ОСОБА_7 , сприяючи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у збуті предметів, здобутих внаслідок вчинення пограбування ОСОБА_45 , звернувся 29.06.2016 р. до ПТ "Ломбард Синдикат Плюс Якименко і компанія" за адресою: м.Одеса, вул. Соборна, 6 та заклав за грошові кошти вказаний золотий ланцюжок з кулоном, не маючи намірів викупати з ломбарду вказані ювелірні вироби.

Отримані від здачі в ломбард грошові кошти ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розподілили між собою відповідно до попередньої домовленості між ними в рівних частинах.

2. 29.06.2016 року, приблизно о 13.00 год., ОСОБА_7 , разом зі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобілі марки «Рено Логан» білого кольору, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, прибули до «Херсонського скверу» в місті Одесі, з метою вчинення відкритого пограбування громадян.

Діючи згідно вищеописаного плану, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з автомобіля та направившись на пошуки громадян по вулиці Мечникова, у яких можливо відкрито викрасти наявне у них цінне майно у той час як ОСОБА_7 , сприяючи їм у вчиненні злочину, залишився в салоні автомобіля, очікуючи на повернення спільників після вчинення злочину з метою забезпечення їх швидкого відходу з місця події.

Перебуваючи біля будинку АДРЕСА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побачили ОСОБА_46 , яка проходила повз них, помітивши на її шиї золотий ланцюжок. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_46 та діючи відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком потерпілої вагою приблизно 4,5 грамів вартістю 5000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_46 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 5000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побігли до автомобіля, де їх чекав ОСОБА_7 в заздалегідь обумовленому місці, який сприяючи їм в завершенні злочинних намірів до кінця допоміг їм швидко на автомобілі покинути місце вчинення злочину.

В подальшому, згідно обумовленого спільниками плану, ОСОБА_7 , сприяючи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у збуті предметів, здобутих внаслідок вчинення пограбування ОСОБА_46 , звернувся 30.06.2016 р. до ПТ "Ломбард Синдикат Плюс Якименко і компанія" за адресою м. Одеса, вул. Соборна, 6 та заклав за грошові кошти вказаний золотий ланцюжок, не маючи намірів викупати з ломбарду вказаний ювелірний виріб.

Отримані від здачі в ломбард грошові кошти ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розподілили між собою відповідно до попередньої домовленості між ними в рівних частинах.

3. 02.07.2016 року, приблизно о 02.00 год., ОСОБА_7 , разом зі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобілі марки «Рено Логан» білого кольору, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, прибули на Соборну площу в місті Одесі, з метою вчинення відкритого пограбування громадян.

Діючи згідно вищеописаного плану, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з автомобіля та направившись на пошуки громадян по вулиці Коблевській, у яких можливо відкрито викрасти наявне у них цінне майно у той час як ОСОБА_7 , сприяючи їм у вчиненні злочину, залишився в салоні автомобіля, очікуючи на повернення спільників після вчинення злочину з метою забезпечення їх швидкого відходу з місця події.

Перебуваючи біля будинку АДРЕСА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побачили ОСОБА_47 , який проходив повз них, помітивши на його шиї золотий ланцюжок із золотим хрестиком. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілого.

Діючи згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_47 та, діючи відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком із золотим хрестиком потерпілого, загальною вагою приблизно 5 грамів вартістю 5000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_47 та спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побігли до автомобіля, де їх чекав ОСОБА_7 в заздалегідь обумовленому місці, який сприяючи їм в завершенні злочинних намірів до кінця допоміг їм швидко на автомобілі покинути місце вчинення злочину.

В подальшому, згідно обумовленого спільниками плану, ОСОБА_7 , сприяючи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у збуті предметів, здобутих внаслідок вчинення пограбування ОСОБА_47 , звернувся 02.07.2016 р. до ПТ "Ломбард Синдикат Плюс Якименко і компанія" за адресою: м. Одеса, вул. Соборна, 6 та заклав за грошові кошти вказаний золотий ланцюжок з золотим хрестиком не маючи намірів викупати з ломбарду вказані ювелірні вироби.

Отримані від здачі в ломбард грошові кошти ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розподілили між собою відповідно до попередньої домовленості між ними в рівних частинах.

4. 06.07.2016 року, приблизно о 17.00 год., ОСОБА_7 , разом зі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, йшли по АДРЕСА_4 , з метою вчинення відкритого пограбування громадян.

Діючи згідно вищеописаного плану, перебуваючи на дитячому майданчику біля будинку АДРЕСА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , побачили ОСОБА_48 , яка проходила повз них, помітивши на її шиї два золотих ланцюжка із золотим хрестиком та золотим кулоном. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці було небагато людей, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спостерігали за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_49 та діючи відкрито, шляхом ривка, заволодів двома золотими ланцюжками із золотим хрестиком та золотим кулоном потерпілої загальною вагою приблизно 25 грамів та загальною вартістю 20000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_49 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 20000 гривень, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення втекли.

В подальшому, згідно обумовленого спільниками плану, ОСОБА_7 , сприяючи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у збуті предметів, здобутих внаслідок вчинення пограбування ОСОБА_50 , заклав до невстановленого слідством ломбарду за грошові кошти вказані золоті ланцюжки із золотим хрестиком та золотим кулоном, не маючи намірів викупати з ломбарду вказані ювелірні вироби.

Отримані від здачі в ломбард грошові кошти ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розподілили між собою відповідно до попередньої домовленості між ними в рівних частинах.

5. 31.07.2016 року, приблизно о 16.20 год., ОСОБА_7 , разом зі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобілі марки «Рено Логан» білого кольору, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, прибули до «Дюківського саду» в місті Одесі, з метою вчинення відкритого пограбування громадян, зупинившись на розі вулиць Балківської та Розкидайлівської.

Діючи згідно вищеописаного плану, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з автомобіля та направившись до «Дюківського саду», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 56, на пошуки громадян у яких можливо відкрито викрасти наявне у них цінне майно у той час як ОСОБА_7 , сприяючи їм у вчиненні злочину, залишився в салоні автомобіля, очікуючи на повернення спільників після вчинення злочину з метою забезпечення їх швидкого відходу з місця події.

Перебуваючи на території «Дюківського саду» в місті Одесі, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побачили ОСОБА_51 , яка відпочивала біля ставка, помітивши на її шиї золотий ланцюжок. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці було небагато людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_51 та діючи відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком потерпілої вагою приблизно 10 грамів вартістю 10000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_51 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 10000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побігли до автомобіля, де їх чекав ОСОБА_7 в заздалегідь обумовленому місці, який сприяючи їм в завершенні злочинних намірів до кінця допоміг їм швидко на автомобілі покинути місце вчинення злочину.

В подальшому, згідно обумовленого спільниками плану, ОСОБА_7 , сприяючи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у збуті предметів, здобутих внаслідок вчинення пограбування ОСОБА_51 , звернувся до невстановленого слідством ломбарду та заклав за грошові кошти вказаний золотий ланцюжок, не маючи намірів викупати з ломбарду вказані ювелірні вироби.

Отримані від здачі в ломбард грошові кошти ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розподілили між собою відповідно до попередньої домовленості між ними в рівних частинах.

6. 29.08.2016 року, приблизно о 18.00 год., ОСОБА_7 , разом зі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобілі марки «Рено Логан» білого кольору, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, прибули на АДРЕСА_6 , з метою вчинення відкритого пограбування громадян.

Діючи згідно вищеописаного плану, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з автомобіля та направившись на пошуки громадян по вулиці Мечникова, у яких можливо відкрито викрасти наявне у них цінне майно у той час як ОСОБА_7 , сприяючи їм у вчиненні злочину, залишився в салоні автомобіля, очікуючи на повернення спільників після вчинення злочину з метою забезпечення їх швидкого відходу з місця події.

Перебуваючи біля будинку АДРЕСА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побачили ОСОБА_52 , яка проходила повз них, помітивши на її шиї золотий ланцюжок. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_52 та діючи відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком потерпілої загальною вагою приблизно 8 грамів вартістю 8000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_52 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 8000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побігли до автомобіля, де їх чекав ОСОБА_7 в заздалегідь обумовленому місці, який сприяючи їм в завершенні злочинних намірів до кінця допоміг їм швидко на автомобілі покинути місце вчинення злочину.

В подальшому, згідно обумовленого спільниками плану, ОСОБА_7 , сприяючи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у збуті предметів, здобутих внаслідок вчинення пограбування ОСОБА_52 , звернувся 30.08.2016 р. до ПТ «Ломбард «Гроші Тут» за адресою: м. Одеса, вул. Бочарова, 47, та заклав за грошові кошти вказаний золотий ланцюжок, не маючи намірів викупати з ломбарду вказані ювелірні вироби.

Отримані від здачі в ломбард грошові кошти ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розподілили між собою відповідно до попередньої домовленості між ними в рівних частинах.

7. 10.09.2016 року, приблизно о 12.20 год., ОСОБА_7 , разом зі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобілі марки «Рено Логан» білого кольору, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, прибули на вулицю Приморську в місті Одесі, з метою вчинення відкритого пограбування громадян.

Діючи згідно вищеописаного плану, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з автомобіля та направившись на пошуки громадян по вулиці Приморській, у яких можливо відкрито викрасти наявне у них цінне майно у той час як ОСОБА_7 , сприяючи їм у вчиненні злочину, залишився в салоні автомобіля, очікуючи на повернення спільників після вчинення злочину з метою забезпечення їх швидкого відходу з місця події.

Перебуваючи біля будинку АДРЕСА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побачили ОСОБА_53 , яка проходила повз них, помітивши на її шиї золотий ланцюжок із золотим хрестиком. Скориставшись тою обставиною, що у вказаному місці не було людей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили заволодіти вказаним майном потерпілої.

Діючи згідно вищеописаного узгодженого співучасниками плану, у той час як ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпечне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 непомітно підійшов зі спини до ОСОБА_53 та діючи відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком із золотим хрестиком потерпілої загальною вагою приблизно 20 грамів вартістю 19000 гривень.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_53 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 19000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побігли до автомобіля, де їх чекав ОСОБА_7 в заздалегідь обумовленому місці, який сприяючи їм в завершенні злочинних намірів до кінця допоміг їм швидко на автомобілі покинути місце вчинення злочину.

В подальшому, згідно обумовленого спільниками плану, ОСОБА_7 , сприяючи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у збуті предметів, здобутих внаслідок вчинення пограбування ОСОБА_53 , звернувся 11.09.2016 р. до ПТ «Ломбард «Гроші Тут» за адресою: м. Одеса, вул. Бочарова, 47, та заклав за грошові кошти вказаний золотий ланцюжок із золотим хрестиком, не маючи намірів викупати з ломбарду вказані ювелірні вироби.

Отримані від здачі в ломбард грошові кошти ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розподілили між собою відповідно до попередньої домовленості між ними в рівних частинах.

Крім того, 14.08.2016, близько 06 години 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_14 , вступив в злочинну змову з неповнолітнім ОСОБА_6 , направлену на відкрите заволодіння майном, що належить ОСОБА_54 . Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , підійшовши до потерпілого ОСОБА_55 зі сторони спини, застосували насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме нанесли декілька ударів кулаками обох рук в область голови ОСОБА_56 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді синця голови, що згідно акту судово-медичного експерта № 430 від 24.02.2017 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_6 шляхом ривку з руки ОСОБА_56 відкрито викрав золотий браслет останнього, вагою 42 грами, вартістю 1000 грн. за 1 грам, а всього загальною вартістю 42 000 грн., а ОСОБА_5 відкрито викрав з правої кишені куртки ОСОБА_56 гаманець останнього, вартістю 100 гривень, в якому знаходились грошові кошти ОСОБА_56 у сумі 2000 грн.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_57 матеріальну шкоду на загальну суму 44 100 гривень.

Крім того, 02.11.2016 року, близько 06 години, неповнолітній ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_15 , вступив в злочинну змову з неповнолітнім ОСОБА_6 , направлену на відкрите майном, що належить ОСОБА_58 , повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 підійшли до потерпілого ОСОБА_59 ззаду та застосували насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме: нанесли декілька ударів кулаками обох рук в область голови ОСОБА_60 , чим спричинили останньому фізичний біль, після чого ОСОБА_6 шляхом ривку з шиї ОСОБА_60 відкрито викрав золотий ланцюжок останнього вагою 60 грам, вартістю 1000 грн за 1 грам, а всього загальною вартістю - 60 000 гривень, а ОСОБА_5 шляхом ривку відкрито викрав з правої руки ОСОБА_60 сумку, вартістю 250 гривень, в якій знаходились грошові кошти останнього у сумі 120 гривень.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_58 матеріальну шкоду на суму 60370 гривень.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винними себе у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали в повному обсязі та підтвердили обставини справи, які описані у обвинувальних актах.

У вчиненому розкаюються, просять суд суворо їх не карати, урахувати їх щире каяття у вчинених злочинах.
Потерпілі ОСОБА_61 , ОСОБА_62 в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяви щодо відсутності моральних та матеріальних претензій до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Потерпілі ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_63 , ОСОБА_46 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_51 , ОСОБА_66 , ОСОБА_28 , ОСОБА_52 , ОСОБА_29 , ОСОБА_67 , ОСОБА_53 , ОСОБА_68 , ОСОБА_35 ОСОБА_39 , ОСОБА_41 , ОСОБА_69 , ОСОБА_62 в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяви щодо розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у їх відсутності.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України /в редакції КПК України 2012 року/.
Проте, відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у справі № 371/834/17 від 02.04.2019р., вбачається, що проведення судом першої інстанції скороченого судового розгляду на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не виключає обов`язку суду надати правильну кваліфікацію дій обвинуваченого.
Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року в справі № 521/11693/16-к, щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК, вбачається, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак ця норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.
Проаналізувавши обставини вчинення злочину, суд дійшов до наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Суд звертає увагу, що повторністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 32 КК України визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною Особливої частини КК України.
Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених в п. 7 Постанови Пленуму № 7 від 04.06.2010 р. «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини Кримінального Кодексу вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки.
Відповідно до відомостей з УІТ ГУМВС України в Одеській області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000009 від 04.01.2016р. стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України направлено в суд з обвинувальним актом.
Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Враховуючи вищенаведене, кваліфікація дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за епізодом від 10.05.2016р. за фактом відкритого заволодіння майном ОСОБА_19 за ч. 2 ст. 186 КК України, з кваліфікуючою ознакою «повторність» є помилковою, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність виключення із кваліфікуючих дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за вказаним епізодом, зазначену кваліфікуючу ознаку.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.129 Конституції однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічні положення містяться в ст.14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
У ч.2 ст.24 КПК гарантовано право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим кодексом.
25.07.2017р. ЄСПЛ постановив рішення у справі «Особа 4 проти України», яке набуло статусу остаточного 25.10.2017р.
Протоколом №7 до конвенції передбачено право кожного, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його вини або винесеного йому вироку (ст.2). Реалізація цього права, включаючи підстави, на яких воно може бути здійснене, регулюється законом.
Крім того, ч.2 ст.394 КПК України встановлює обмеження щодо можливості апеляційного оскарження судового рішення лише з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися та дослідження яких суд визнав недоцільним. Право на оскарження рішення суду з підстави неправильної кваліфікації дій КПК не обмежується. Тобто норми КПК не містять обмежень щодо оскарження в апеляційному порядку кримінально-правової кваліфікації дій, зокрема й у тих кримінальних провадженнях, в яких під час розгляду суд першої інстанції застосував ч.3 ст.349 КПК і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. Такий висновок зробив ВС в постанові №756/5578/15-к від 27.02.2018р.
Враховуючи викладене, суд застосував ч. 3 ст. 349 КПК України при розгляді обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю заперечення обставин, які ніким не оспарювались та дослідження яких визнано недоцільним, при цьому зміна кваліфікаційних ознак дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є фактичними обставинами у кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України, а також обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 17, ч. 2 ст. 186 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 містять склад злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками:

- за ч. 2 ст. 186 КК України,- відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-за ч. 2 ст. 186 КК України,- відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- за ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

- за ч. 4 ст. 187 КК України, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу (розбій), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, маючу позитивну характеристику з місця мешкання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття у вчиненому злочині, відсутність моральних та матеріальних претензій у потерпілих ОСОБА_56 , ОСОБА_60 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, що обтяжують покарання суд відносить рецидив злочинів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки, враховуючи ступін тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щирого каяття у вчиненому злочині, відсутність моральних та матеріальних претензій у потерпілих ОСОБА_56 , ОСОБА_60 , обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - рецедив злочину та даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 .

Визначаючи покарання судом аналізовано норми законодавства про кримінальну відповідальність за вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, кримінального процесуального законодавства та звернено увагу на практику застосування судами цих норм.

Так, відповідно до ст. 32 КК повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК. З цього правила є виключення, згідно з яким вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями КК, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині КК (ч. 3 ст. 32 КК).

За правилами ст. 33 КК сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини КК, за жоден з яких її не було засуджено.

У випадках сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини КК (ч. 2 ст. 33 КК), а покарання призначається окремо за кожне, яке входить до її складу, із подальшим визначенням остаточного покарання за правилами, передбаченими ст. 70 КК, які урегульовують порядок призначення покарання при сукупності кримінальних правопорушень.

Частина 1 ст. 70 КК передбачає, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Відповідно до вимог ч.4 цієї статті за правилами, передбаченими в частинах першій - третій, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК.

Норми ст. 71 КК урегульовують порядок призначення покарання у випадку, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення. Суд за таких обставин до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 374 КПК передбачено, що, в резолютивній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 25 червня 2018 року (справа № 511/37/16-к, провадження № 51-830км18) зроблено висновок про застосування норм права, згідно з яким коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.

Проте цей висновок про застосування норм законодавства про кримінальну відповідальність не охоплює випадки, коли особою вчинено кілька кримінальних правопорушень як до постановлення вироку, так і після, які передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу, тобто має місце «розірвана» засудженням повторність кримінальних правопорушень, які у доктрині кримінального права отримали назву тотожних.

Законодавство про кримінальну відповідальність та кримінальне процесуальне законодавство не містять положень про те, що кримінальні правопорушення, які утворюють передбачену ч.1 ст.32 КК повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні правопорушення), мають бути окремо кваліфіковані в резолютивній частині обвинувального вироку, і за кожне правопорушення, кваліфіковане за однією статтею або частиною статті, має бути призначене окреме покарання.

Кваліфікація двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК (тотожних кримінальних правопорушень), та призначення за ними покарання здійснюється згідно з усталеною судовою практикою.

Так, передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади кримінальних правопорушень і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчене кримінальне правопорушення, а решта - як готування до кримінального правопорушення чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Якщо вчинені кримінальні правопорушення, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана з проникненням у житло). Якщо ж кримінальні правопорушення, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність кримінальних правопорушень повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних кримінальних правопорушень.

Така правова позиція знайшла своє відображення в існуючій практиці Касаційного кримінального суду. У постановах колегій суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 травня 2018 року (справа №187/1354/15, провадження № 51-1017км18), Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 29 листопада 2018 року (справа №541/715/17, провадження № 51-7898км18) та від 10 липня 2019 року (справа № 723/1538/16-к, провадження № 51-8625км18), Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 січня 2020 року (справа № 585/1603/17, провадження № 51-3290км19) та від 29 липня 2020 року (справа № 541/715/17, провадження № 51-7898км18) визнано, що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається і правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються. Коли повторність і рецидив кримінальних правопорушень є елементом сукупності вироків, покарання за них призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК.

Суд не вбачає підстав для відступу від зазначених вище висновків щодо застосування норм права в подібних правовідносинах.

Також треба зазначити, що призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК при повторності тотожних кримінальних правопорушень призведе до застосування кримінального закону за аналогією, що прямо заборонено ч. 4 ст. 3 КК та порушення вимог визначеності кримінального закону. До того ж правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень більш жорсткі, ніж у разі повторності, оскільки в останньому випадку суд не має права вийти за межі максимуму санкції статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, а у разі застосування ст. 70 КК така можливість передбачена (якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень, що входить у сукупність, є умисним тяжким або особливо тяжким злочином).

Таким чином, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька - після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК за сукупністю вироків.

У цьому кримінальному провадженні судом визнано встановленим, що ОСОБА_5 з 10.05.2016р. по 21.11.2016р. вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, які містять кваліфікуючі ознаки «за попередньою змовою групою осіб ««повторність», тому кожне із злочинних діянь (кожен епізод злочинної діяльності) відповідає складу злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України. Проте, як було з`ясовано при досудовому розслідуванні та судовому розгляді кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 вироком Кодимського районного суду Одеської області від 01.08.2016р. був засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, та на підставі ст.75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік. Таким чином, частину грабежів ОСОБА_5 вчинив до, а інші після ухвалення попереднього вироку.

Таким чином, з урахуванням закону України про кримінальну відповідальність, не підлягає призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 186 КК за окремі епізоди грабежів та застосування до них ч. 4 ст. 70 КК.

На підставі викладеного, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька - після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК за сукупністю вироків.

Така правова позиція знайшла своє відображення в постанові Верховного Суду України від 08.02.2021 року ( справа № 390/235/19, провадження № 51-2177кмо20).

Окрім цього, при призначенні покарання ОСОБА_5 суд приймає до уваги той факт, що відповідно до ст. 98 КК України покарання у виді конфіскації майна не застосовується до осіб, які вчинили злочини в неповнолітньому віці

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 містять склад злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками:

- за ч. 2 ст. 186 КК України,- відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-за ч. 2 ст. 186 КК України,- відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб;

- за ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- за ч. 4 ст. 187 КК України, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу (розбій), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який має позитивну характеристику з місця мешкання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім, щире каяття у вчинених злочинах, відсутність моральних та матеріальних претензій у потерпілих ОСОБА_56 , ОСОБА_60 стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання,- не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, оскільки, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щирого каяття у вчинених злочинах, відсутність моральних та матеріальних претензій у потерпілих ОСОБА_56 , ОСОБА_60 , відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 .

Окрім цього, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд приймає до уваги той факт, що відповідно до ст. 98 КК України покарання у виді конфіскації майна не застосовується до осіб, які вчинили злочини в неповнолітньому віці.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 містять склад злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками:

пособництво у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто сприяння вчиненню злочину іншими співучасниками шляхом надання засобів, заздалегідь обіцяне переховування та збут предметів, здобутих злочинним шляхом та іншим чином сприяння приховуванню злочину;

- пособництво у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто сприяння вчиненню злочину іншими співучасниками шляхом надання засобів, заздалегідь обіцяне переховування та збут предметів, здобутих злочинним шляхом та іншим чином сприяння приховуванню злочину.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який має посередню характеристику з місця мешкання, раніше не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчинених злочинах.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, - не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, проте, з урахуванням того, що ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчинених злочинах, раніше не судимий, що з моменту злочинів і до винесення вироку судом пройшов тривалий час, за який ОСОБА_7 нових злочинів не вчинив, а також з урахуванням другорядної ролі обвинуваченого у вчинених злочинах, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливо без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши від призначеного покарання з іспитовим строком із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 .

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Судові витрати,- відсутні.
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, колегія суддів, -
У Х ВА Л И Л А:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70,72 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання призначених покарань, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 8 /восьми/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.
В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_5 , до покарання, призначеного в даному кримінальному провадженні, приєднати частково невідбуту частину покарання, призначеного вироком Кодимського районного суду Одеської області від 01.08.2016р., за яким ОСОБА_5 був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування з іспитовим строком 1 рік і ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у виді 8 (восьми) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.
Строк покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з 23.12.2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_5 основного покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 23.12.2016р. до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, обраний ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2016 року,- залишити без змін, після фактичного відбуття обвинуваченим ОСОБА_5 покарання скасувати, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 8 /восьми/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.
Строк покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з 23.12.2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 23.12.2016р. до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, обраний ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2016р., - скасувати, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти в залі суду у зв`язку із фактичним відбуттям призначеного судом покарання.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 втратив дію під час судового розгляду.
Речові докази : мобільний телефон «Нокіа» сірого кольору, вданий потерпілій ОСОБА_37 під зберігальну розписку,- вважати повернутим за належністю.
Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

02.04.2021