У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 000662

за апеляційними скаргами прокурора Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса Миколаївської області, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

потерпілий ОСОБА_9

представник потерпілого адвокат ОСОБА_10

обвинувачений ОСОБА_6

захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2020 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди 47740,17 грн та моральної шкоди 150 000 грн. Також стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судової балістичної експертизи в сумі 1 320, 60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати, закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Захисник ОСОБА_7 просить вирок скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Прокурор просить вирок змінити в частині цивільного позову. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 витрати на юридичні послуги адвоката в сумі 2500 грн. В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 в своїх апеляційних скаргах зазначають, що докази досліджені неповно, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, вони передчасні, не послідовні, суперечливі, не ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах, без наведення належних і достатніх мотивів.

Стверджують, що ОСОБА_6 не мав умислу на спричинення тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості потерпілому ОСОБА_9 , про що неодноразово зазначав під час досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції. Його дії були направлені лише на захист від нападника в особі потерпілого ОСОБА_9 , який, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, напав на нього зі спини та вдарив в потилицю скляною пляшкою. Після нападу, захищаючись, ОСОБА_6 здійснив постріл в землю, однак ОСОБА_9 не зупинився, а накинувся на нього. Під час боротьби, потерпілий ОСОБА_9 схопився за пістолет, внаслідок чого відбувся випадковий постріл.

Зазначають, що судом першої інстанції не враховано, що ініціатором конфлікту був потерпілий ОСОБА_9 , який агресивно поводився, спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження в життєво важливий орган - голову. Наявність у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичної експертизи №1679 від 18.10.2020, проте, судом першої інстанції не надано йому належної оцінки.

Вважають, що показання свідка ОСОБА_13 , який є родичем потерпілого, тобто зацікавленою особою, слід визнати недопустимим доказом. Вказують, що потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні та на досудовому слідстві давали неправдиві показання щодо фактичних обставин кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що судом першої інстанції не досліджувався револьвер та безпідставно відмовлено у задоволенні повторної комплексної судово-балістичної судово-медичної експертизи. Не надана належна оцінка довідці Вознесенської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії, згідно якої при огляді ОСОБА_9 обласною МСЕК 23.01.2019 група інвалідності встановлена. Вказане ставить під сумнів наявність тяжких тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , визначених судово-медичними експертизами.

Захисник ОСОБА_7 зазначає, що в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст.374 КПК України, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку не вказав мотив злочину, що суттєво впливає на його висновки про винуватість особи.

На думку захисника, вирок є незаконним та необгрунтованим, оскільки судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, не враховано події, які відбувалися між учасниками конфлікту (хто почав конфлікт, які дії передували з самого початку, їх продовження і до кінця конфлікту, мотиви дій кожного, в якому стані перебували обвинувачений та потерпілий тощо). З вказаних причин, на думку апелянта, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, не зважаючи на твердження останнього про відсутність у нього мотиву та мети умисного спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Вказує, що з описової частини вироку вбачається, що суд першої інстанції, переслідуючи обвинувальний ухил, взяв до уваги одні обставини, а інші безпідставно відхилив.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що у мотивувальній частині вироку зазначено, що суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, що була надана йому в ході судового розгляду кримінального провадження адвокатом в сумі 2500 грн. Проте, в резолютивній частині вироку взагалі не вирішено питання в частині стягнення на користь потерпілого процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою витрат на правову допомогу, відтак, на думку апелянта, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

26 серпня 2016 року близько 23 год, ОСОБА_6 , знаходячись на перехресті вул. Центральної та вул. Сеславінського у м. Нова Одеса Миколаївської області, в ході виниклого конфлікту з ОСОБА_9 , який нецензурно висловлювався на адресу обвинуваченого, умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 підійшов до нього та діставши пістолет здійснив один постріл в бік останнього в землю в область ніг та інший в голову, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді кульового поранення орбіти лівого ока, проникаючого поранення склери, гефеми, гемофтальму.

Зазначеними умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження за ознакою втрати органом його функцій, які спричинили втрату лівим оком його функцій - зору.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку поданої ним апеляційної скарги, думку захисників на підтримку апеляційних скарг сторони захисту, думку прокурора щодо залишення апеляційних скарг сторони захисту без задоволення, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги прокурора Новоодеського відділу місцевої прокуратури, пояснення обвинуваченого та захисників, які просили суд апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, суд встановив таке.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Проте, зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, формулюючи обвинувачення, визнане судом доведеним, суд першої інстанції зазначив лише обставини його вчинення, зокрема, місце, час, спосіб вчинення, його наслідки. Проте, не сформульовано фактичні обставини щодо суб`єктивної та об`єктивної сторони злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , не зазначено мотиву злочину.

Таким чином, при формулюванні обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відсутність належного формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, унеможливлює якісний і повний захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що недотримання судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону має наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження, зокрема, права обвинуваченого щодо забезпечення права на справедливий суд.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження порушені загальні засади кримінального провадження, зокрема, як законність, забезпечення права на захист, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, то вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового судового розгляду.

У зв`язку із скасуванням вироку з процесуальних підстав, судом апеляційної інстанції не перевіряються доводи апелянтів по суті ухваленого судового рішення.

З огляду на наведене, подана захисником ОСОБА_7 апеляційна скарга підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 частковому задоволенню, оскільки містить вимогу про скасування вироку.

При новому судовому розгляді даного кримінального провадження суду першої інстанції слід врахувати вищенаведене, усунути вказані в ухвалі порушення, перевірити доводи апелянтів, та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального та кримінального законів.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити. Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2020 року у відношенні ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3