Провадження № 1-кс/947/7451/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001266 від 10.11. 2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Вінницької області, Шаргородського району, с. Зведенівка, з вищою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.
У ході досудового розслідування установлено, що у період часу з початку 2020 року, більш точний встановити не виявилося можливим, по 03.06.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи єдиний протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , попередньо розподілили між собою ролі та займалися сутенерством, вчиняючи дії по забезпеченню заняття проституцією невстановлених на теперішній час повій, у квартирі що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , при наступних обставинах.
ОСОБА_5 , згідно визначеної для себе ролі, виконувала функції «керівника» - здійснювала підбір приміщень, зручних для організації місць розпусти та забезпечувала їх функціонування, яке полягало у сплаті орендної плати за користування приміщеннями, наданні рекламних оголошень у мережі Інтернет, здійснювала підбір жінок із привабливою зовнішністю, які надавали добровільну згоду на зайняття проституцією, приймала замовлення від клієнтів та супроводжувала повію на адресу замовника, контролювала її поведінку та час проведений із клієнтом, отримувала грошові кошти за надані повією послуги інтимного характеру.
ОСОБА_7 згідно відведеної їй ролі, виконувала функції «адміністратора» салону інтимних послуг, які полягали у наданні рекламних оголошень про надання сексуальних послуг повіями у мережі Інтернет на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 , прийманні замовлень від клієнтів, підборі повій та проведення із зацікавленими особами співбесіди, під час якої розповідала про умови «роботи», які були визначені ОСОБА_5 , обговорювала прибуток, від вартості наданих послуг інтимного характеру та інші обставини пов`язані з наданням сексуальних послуг.
У свою чергу, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виконували функцію «водіів» (помічників), шляхом забезпечення транспортом та здійснення доставлення повії до замовника, відвернення від насильства чи обману з боку клієнта, контролювали час проведений повією з клієнтом та отримання грошей, за надані нею послуги сексуального характеру, які в розподіляли зазначені кошти між усіма учасниками протиправної діяльності.
Так, починаючи з початку 2020 року, більш точний час під час досудового слідства встановити не виявилося можливим, за оголошенням із пропозицією роботи, під якою заздалегідь малося на увазі заняття проституцією, розміщеними ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в мережі Інтернет, зателефонували ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, яким у розмові ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повідомили, що для них є пропозиція високооплачуваної роботи, яка полягала у надані сексуальних послуг за грошову винагороду та запрошено їх на співбесіду. Після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи прибули на співбесіду в приміщення місця розпусти, де їх зустріли ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які діючи за попередньою змовою під час спілкування із останніми домовилися про наданням сексуальних послуг за грошову винагороду, тобто проституцією, під їх сутенерством.
У подальшому, в салоні інтимних послуг за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи стали очікувати клієнтів, відповідно до графіку надання сексуальних послуг.
Надалі, 13.05.2021, о 19:57 години, ОСОБА_13 який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, зателефонував на мобільний телефон НОМЕР_1 , на дзвінок якого відповіла невстановлена особа жіночої статті та повідомила, про можливість отримати сексуальні послуги за грошові кошти з розрахунку у розмірі 2700 гривень за годину без врахування додаткових послуг, та о 19:09 на мобільний телефон ОСОБА_13 через мобільний додаток «Viber» з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 надійшли фото осіб жіночої статті у білизні.
Домовившись про можливість прибуття повії для надання інтимних послуг до готелю «SOVA» за адресою: АДРЕСА_4 , цього ж дня, приблизно о 19:57 годині ОСОБА_13 , знаходячись біля будівлі готелю «SOVA», зустрів автомобіль Nissan Qashqai, д/н НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_9 із ОСОБА_5 на передньому пасажирському сидінні, з заднього пасажирського сидіння якого виходить невстановлена на теперішній час жінка та прямують до готельного номеру із ОСОБА_13 , який на виконання домовленості передав невстановленій на теперішній час повії грошові кошти у розмірі 3200 гривень, за які остання надала йому сексуальні послуги протягом однієї години.
Отримані від ОСОБА_13 грошові кошти невстановлена досудовим розслідуванням повія передала ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які в подальшому частину грошових коштів передали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розподіливши між усіма учасниками групи.
В подальшому, 23.05.2021 о 17:36 ОСОБА_14 який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, зателефонував на мобільний телефон НОМЕР_1 , на дзвінок якого відповіла невстановлена особа жіночої статті та повідомила, про можливість отримати сексуальні послуги за грошові кошти з розрахунку у розмірі 100 доларів США за годину без врахування додаткових послуг, та о 17:39 на мобільний телефон ОСОБА_14 через мобільний додаток «Viber» з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 надійшли фото осіб жіночої статті у білизні.
Домовившись про можливість прибуття повії для надання інтимних послуг до готелю «SOVA» за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 14, цього ж дня, приблизно о 18:44 годині ОСОБА_13 , знаходячись біля будівлі готелю «SOVA», зустрічає автомобіль Nissan Qashqai, д/н НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_8 із ОСОБА_5 на передньому пасажирському сидінні, з заднього пасажирського сидіння якого виходить невстановлена на теперішній час повія та прямують до готельного номеру із ОСОБА_14 , та на виконання домовленості передає грошові кошти у розмірі 3300 гривень, за які остання надали йому сексуальні послуги протягом однієї години.
Отримані від ОСОБА_14 , грошові кошти невстановлена досудовим розслідуванням повія передала ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які в подальшому частину грошових коштів передали ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , розподіливши між усіма учасниками групи.
В подальшому, 03.06.2021 у різний час ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , які діяли на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, зателефонували на мобільний телефон НОМЕР_1 , на дзвінки відповіла ОСОБА_5 та повідомила про можливість отримати сексуальні послуги за грошові кошти з розрахунку у розмірі 100 доларів США за годину без врахування додаткових послуг, згодом на мобільні телефони ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , через мобільний додаток «Viber», з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , надійшли фото осіб жіночої статті у білизні.
Домовившись про можливість прибуття повій для надання інтимних послуг, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на автомобілі Nissan Qashqai, д/н НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_9 прибули до готелю «SOVA» за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 14, де ОСОБА_11 зустрілась з ОСОБА_15 у готельному номері № НОМЕР_3 та за грошові кошти у розмірі 3300 гривень надала йому сексуальні протягом однієї години.
У той час, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 разом з ОСОБА_12 на автомобілі Nissan Qashqai, д/н НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_9 попрямували до готелю «Улисс», розташований за адресою: .м. Одеса, вул. Довга, 106, де ОСОБА_12 зустрілась з ОСОБА_13 , який передав їй, згідно попередній домовленості, грошові кошти у розмірі 3300 гривень за надання сексуальних послуг. ОСОБА_12 отримані від ОСОБА_13 грошові кошти передала ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які очікували її в автомобілі. Після цього, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 направились до готельного номеру, де ОСОБА_12 надала ОСОБА_13 сексуальні послуги протягом однієї години.
Після отримання грошових коштів від ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на автомобілі Nissan Qashqai, д/н НОМЕР_2 попрямували до ОСОБА_5 , яка знаходилась за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Боровського,37-х, та разом з ОСОБА_5 повернулись до готелю «Улисс», де стали чекати ОСОБА_12 , та разом з нею попрямували до готелю «SOVA» де стали ОСОБА_16 .. ОСОБА_11 після надання сексуальних послуг ОСОБА_15 повернулася до автомобілю Nissan Qashqai, д/н НОМЕР_2 де отриманні за надання сексуальних послуг від ОСОБА_15 грошові кошти у розмірі 3300 гривень передала ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Отримані від ОСОБА_12 та ОСОБА_11 грошові кошти ОСОБА_5 розподілила між всіма учасниками групи, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_17 .
Сторона обвинувачення звертається з клопотання, обґрунтовуючи його тим, що в ході досудового слідства встановлено, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тобто що ОСОБА_5 може:
1. Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від тяжкості залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести ( у разі визнання його винним).
2. Незаконно впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, оскільки станом на теперішній час вони не допитані в судовому засіданні. Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи не під вартою може здійснювати вплив на вказаних осіб, в тому числі повій, які перебувають в матеріальній залежності від підозрюваної, з метою зміни їх показів чи відмову від них.
3. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Станом на теперішній час достеменно встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 не працевлаштована, а отже сутенерство є єдиним джерелом доходу та отримання коштів останньої.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні частково заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати мінімальний розмір застави.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 04.06.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, за кваліфікуючими ознаками: сутенерство, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України, підтверджується: протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину, протоколами огляду та вручення грошових коштів, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 19.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 28.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 25.05.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 27.05.2021 року, протоколом про результати спостереження за особою (річчю або місцем) від 07.04.2021 року, протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження у публічно доступних місцях, протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії знаття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.06.2021 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.1.1. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до семи років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , однак у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування пільгових інститутів у відповідній категорії справ та дані про наявність достатніх фінансових ресурсів для забезпечення свого перебування в умовах переховування від органу досудового розслідування та суду.
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, зокрема, таку ознаку як вчинення кримінального правопорушення щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб, слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, беручи до уваги те, що матеріали клопотання та кримінального провадження містять протоколи допит свідків, тому підозрюваній ОСОБА_5 при ознайомлені стануть відомі анкетні дані останніх, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
При цьому ризик незаконного впливу на свідків об`єктивізується з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Беручи до уваги, обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх специфіку, корисливий характер, а також характеризуючи дані підозрюваної ОСОБА_5 , відповідно до яких остання не працює, тобто не має постійного джерела прибутку та офіційного заробітку, слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.

4.1.2. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваної ОСОБА_5 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останньою відповідного розміру застави.
4.2. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваній ОСОБА_5 розміру застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваної, обставини кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки ймовірного вчинення такого кримінального правопорушення, та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у його вчиненні, встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваної, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001266 від 10.11. 2020 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, до 01.08.2021 року, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.
Роз`яснити підозрюваній, що підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 строком до 04.08.2021 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду а кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну за винятком паспорта громадянина України.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1