Справа №463/8763/21
Провадження №1-кп/463/549/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001731 від 20.05.2016,-

встановив:
03 серпня 2021 до Личаківського районного суду м.Львова надійшло клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001731 від 20.05.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, на момент закінчення таких строків.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що в провадженні відділу дізнання ЛРУП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001731 від 20.05.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до прокуратури Львівської області надійшли матеріали клопотання Окружної прокуратури м.Перемишль, Республіки Польща, про перейняття кримінального провадження щодо громадянки України ОСОБА_5 , за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення на території Республіки Польща. Крім цього, встановлено, що 20.11.2014 на дорожньо прикордонному переході Медика-Шегині, Підкарпатського воєводства, під час проходження прикордонного контролю було виявлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використала підроблене запрошення, видане заступником голови Підкарпатської регіональної асоціації легкої атлетики ОСОБА_6 , для участі у спортивному заході « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке мало відбутись 20.11.2014 в місті Перемишлі Республіка Польща, оригінал якого, районною прокуратурою у місті Перемишлі РП до матеріалів кримінального провадження не передавався (ЄО 11007).

В подальшому, будучи допитаною в статусі свідка, ОСОБА_7 повідомила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 сама тривалий час. Зараз перебуває на пенсії, є інвалідом другої групи. 20.11.2014 вона із сином ОСОБА_8 , відправились на спортивні змагання до Польщі, куди саме і на які саме змагання не пам`ятає, адже пройшло багато часу. В той час син був керівником громадської організації «Оріон Олімпік», а вона була її членом. ОСОБА_7 їхала на змагання для того, щоб допомогги сину, адже він брав участь у них. Перед змаганнями, коли саме точно не пам`ятає, син дістав запрошення на вищезазначений спортивний захід. Запрошення ОСОБА_7 бачила, але їх змісту не пам`ятає. Звідки син взяв вищезазначені запрошення вона не пам`ятає. На змагання вони їхали автобусом та на українському прикордонному контролі син показав їхні запрошення і їх пропустили. Однак на польському прикордонному контролі сина пропустили, а ОСОБА_7 ні, та нічого не пояснили. У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 не пропустили син повернувся та не поїхав на змагання. Про те, що дані запрошення підроблені до сьогоднішнього дня ОСОБА_7 не знала, адже їм тоді нічого не пояснили.

23.03.2021, в порядку ст.40-1, 41 КПК України, працівникам Львівського РУП ГУ НП у Львівській області надано доручення з метою встановлення місцезнаходження оригіналу сфальсифікованого документу - запрошення від 14.11.2014 для участі у спортивному заході «Бєг Пшемиска Пйона», яке видане ніби то Підкарпатським окружним союзом легкої атлетики ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що оригінал сфальсифікованого документу - запрошення від 14.11.2014 для участі в спортивному заході, знаходиться в Республіці Польща. Так, згідно показань наданих під час допиту керівника із підготовки Підкарпатської федерації спорту ОСОБА_9 , проведеного 08.01.2015 в Республіці Польща, видавати запрошення є уповноважені голова правління та, евентуально, його заступник. Головою правління є ОСОБА_10 . Також ОСОБА_11 повідомив, що йому невідомо чи ведеться облік виданих запрошень у правлінні федерації спорту.

Крім цього, 26.01.2015 в Республіці Польща, було допитано службовця прикордонної варти ОСОБА_12 , який здійснював верифікацію запрошення від 14.11.2014, яке надавалось ОСОБА_5 під час перетину кордону. Згідно вказаного протоколу допиту запрошення, яким ОСОБА_13 скористалась під час процедури прикордонного контролю, ним було скероване і додане до адміністративного провадження щодо ухвалення рішення про відмову у в`їзді на територію Републіки Польща. Враховуючи наведене, долучити до матеріалів кримінального провадження оригінал запрошення від 14.11.2014 не представляється можливим.

25.05.2021 додатково допитано як свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що оскільки минуло багато часу про події, яка мала місце у 2014 року, а саме перетин кордону Республіки Польща для участі у спортивних змаганнях нічого повідомити не можу та чому саме польські прикордонники подумали, що запрошення на спортивні змагання, які мали відбутися у 2014 році було підроблене йому не відомо. Станом на 2014 рік та по даний час є майстром спорту у легкій атлетиці. Станом на 2014 рік його мати ОСОБА_5 являлася тренером з легкої атлетики. Станом на 25.05.2021 його мати ОСОБА_5 перенесла інфаркт мозку, у зв`язку із чим має порушення функції мови, підтвердженням чого є виписка з медичної картки стаціонарного хворого №6373. Отримавши для ознайомлення світлокопію сфальсифікованого запрошення від 14.11.2014 на запитання чи дійсно це той документ на основі якого він та ОСОБА_7 перетинали кордон Республіки Польща з метою участі у спортивних змаганнях ОСОБА_14 не зміг дати відповіді, оскільки в цей період брав участь у багатьох міжнародних змаганнях, для участі в яких необхідне подібне запрошення, від так чи дійсно це те запрошення не пригадує.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років. Обов`язковими елементами складу будь-якого проступку є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона, а також предмет злочину, якщо він безпосередньо вказаний у диспозиції норми. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є проступком.

Проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, може бути вчинено лише з прямим умислом, тобто якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Згідно зі ст.62 Кинституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Таким чином, під час досудового розслідування проведено усі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за результатами яких не встановлено всіх обов`язкових елементів складу злочину, передбаченого ст.358 КК України, а саме умислу на вчинення проступку, а також предмету злочину - офіційного документа.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є, зокрема, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Частиною 5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти сполученого Королівства», від 21.10.2011 у справі «Коробов проти України», від 14.02.2008 у справі «Кобець проти Ураїни» неодноразово повторює, що при оцінці доказів суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Також має враховуватись якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність. Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за воїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За результатами оцінки усіх вищеописаних доказів, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження №0001731 від 20.05.2016, окремо та у їх сукупності, із врахуванням вищезазначеної практики Європейського суду з прав людини встановлено, що відсутні достатні докази для доведення поза розумним сумнівом факту причетності ОСОБА_7 до вчинення вказаного проступку.

У ході проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих та процесуальних дій, спрямованих на повне і об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення, надання їм належної правової оцінки, однак, підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України в порядку, визначеному п.3 ч.1 ст.276 КПК України, не встановлено.

Згідно зі ст.12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим кодексом діяння (дія або бездіяльність) за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання не пов`язане з позбавлення волі. З огляду на це, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, відноситься до кримінальних проступків та не відноситься до особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Прокурор в клопотанні зазначив, що часом можливого вчинення вказаного проступку є 20.11.2014, тобто 3 роки з цього часу минуло 20.11.2017, тому просить закрити кримінальне провадження №0001731 від 20.05.2016 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України з підстави, передбаченої п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України та не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, на момент закінчення таких строків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому.

Заслухавши прокурора та дослідивши матеріали долучені до клопотання, суд вважає, що кримінальне провадження слід закрити з наступних підстав.

Згідно п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно до абз.4 ч.4 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України відноситься до кримінальних проступків та не відноситься до особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, з моменту вчинення правопорушення минуло понад 3 (три) роки та жодній особі не пред`явлено обвинувачення на момент закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 314 КПК України, суд,
постановив:
Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.
Закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001731 від 20.05.2016 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1