Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/85/21
номер провадження 1-кп/368/120/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2021 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

Головуючий: суддя ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 2 ст. 309 КК України, який внесено 11.06.2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000252 відносно обвинуваченого:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -
- 28.11.019 року Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., -
- якому в рамках даного кримінального провадження 17.10.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який передбачено:
- ч. 2 ст. 309 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, протягом року після засудження за цією статтею, -
- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час проведення досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, -

- з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:

Прокурор, - ОСОБА_4

- сторона захисту:

Обвинувачений, - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні судом встановлено наступні фактичні обставини справи:
Обвинувачений ОСОБА_3 на початку червня місяця (точної дати та часу в ході слухання кримінального провадження встановити не виявилось можливим), у власних потребах перебував на неогородженій території недіючого цукрового заводу, який розташований в м. Кагарлик, Київської області, неподалік вулиці Паркова, де побачив рослини насадження, схожі на рослини коноплі.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник раптовий, прямий, визначений умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, для подальшого вживання, - без мети збуту.

Реалізовуючи свій вищевказаний злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, зірвав декілька рослин коноплі (близько п`яти гілок), тим самим придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «канабіс».

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 переніс вказані рослини коноплі до свого місця проживання, яке розтащоване за адресою: АДРЕСА_2 , де висушив зірвані рослини коноплі, подрібнив, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб - канабіс, помістив його до поліетиленової пакету та зберігав для особистого вживання без мети збуту в господарському приміщенні домогосподарства.

11.06.2020 року в період часу з 19 год. 08 хв. по 19 год. 12 хв. під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності понятих працівниками поліції (слідчим) було вилучено особливо-небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «канабіс», у вигляді подрібненої сухої рослинної речовини.

Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціалізацією «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №11-2/3743 від 18.06.2020, надана на експертне дослідження речовина зеленого кольору рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого є заборонено - «канабіс», маса якого в перерахунку на суху речовину становить - 295,5 грам, яку ОСОБА_5 незаконно придбав, виготовив, та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Згідно таблиці № 2 наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», канабіс масою до 500 г. відноситься до невеликих розмірів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, - як вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, особою, яка протягом року засуджена за цією статтею.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, та, відповідно, призначення покарання за вказаний злочин, з огляду на наступні норми права.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України.
Склад злочину.
Об`єктом злочину в даному випадку є порушення обвинуваченим ОСОБА_3 встановленого порядку поводження із засобами та речовинами, що можуть викликати наркоманію, в даному випадку, - з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабіс.
Предметом злочину є наркотичний засіб, - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс.
Невеликі, великі, особливо великі розміри наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу, затверджені наказом МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188, - відповідно до вказаного нормативного акту, розмір наркотичних засобів, які були виявлені у обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, - канабісу масою 295,5 грам, - відноситься до категорії невеликого.
В даному випадку кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, - є вчинення нового злочину особою, - протягом року після засудження за цією статтею.
Так, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 28.11.2019 року (справа № 368/1463/19), обвинувачений ОСОБА_3 згідно вищевказаного вироку був засуджений за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України.
Отже, попередній вирок у відношенні ОСОБА_3 , яким якого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - винесено 28.11.2019 року, вирок набрав законної сили 30.12.2019 року, а новий злочин, який кваліфікується судом за ч. 2 ст. 309 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив в червні 2020 року, - тобто, - на протязі року після засудження за ст. 309 КК України.
Об`єктивна сторона, - вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 умисних дій, спрямованих на порушення встановленого законодавством порядку обігу наркотичних засобів, які виразилися в умисному, протиправному придбанні, зберіганні наркотичних засобів, проте, з обов`язковою метою суб`єктивної сторони складу злочину, - без мети збуту.
Суб`єкт злочину, - загальний, тобто особа, яка досягла 16 ти річного віку, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, так як в даному випадку має місце загальний суб`єкт вчинення кримінального правопорушення (злочину).
Суб`єктивна сторона, - прямий умисел обвинуваченого ОСОБА_3 на придбання, виготовлення та зберігання наркотичної речовини, з обов`язковою ознакою, - без мети збуту.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, який надав наступні показання:
Положення ст. 18 КПК України, та ст. 63 Конституції України йому судом роз`яснені та зрозумілі.
Дослівно, - зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті щодо обставин вчиненого ним злочину, - відповідають дійсності, тому добавити нічого не зможе.
Коли він побачив коноплю на території закинутого заводу, він відразу зрозумів, що це наркотичний засіб. Він знав, що за його зберігання може настати кримінальна відповідальність, але не втримався.
У вчиненому щиро розкаюється, жалкує, що зірвав ті рослини, приніс їх до хати та подрібнив та зберігав, але він не втримався від спокуси, дає обіцянку, що більше таких дій вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати, та, по можливості, - не призначати покарання, яке буде пов`язане з позбавленням волі.
Наміру на збут коноплі у нього не було, - він дану коноплю використовував шляхом куріння в своєму домогосподарстві, - ні з ким не ділився, не продавав.
Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового слідства, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, що його покази не є результатом якихось погроз або обіцянок, приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними, та, зглядаючись на обставини справи, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, достовірними та обґрунтованими, а тому вони є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, однак, за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_3 , проти якого представник державного обвинувачення (прокурор) не заперечував, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за не доцільне:
- допит свідків, які зазначені в обвинувальному акті;
- дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, -
- обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, та витрат на залучення експерта, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема, висновок органу пробації, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :

- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 26 березня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Кагарлик Київської області, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 на час вчинення злочину досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, так як кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України настає з моменту досягнення осудною особою віку 16 ти років, відповідно, обвинувачений є суб`єктом вчинення кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України;

- згідно картки платника податків, ОСОБА_3 має ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

- згідно довідки вимоги про судимість № 0/32012, станом на 15.06.2020 року у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , містяться наступні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності та судимості:
- 01.02.2006 року був засуджений Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, покладено обов`язки, які передбачені ст. 76 КК України;

- 05.05.2008 року був засуджений Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 13600 грн.;

- 31.03.2011 року був засуджений Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці 16 днів;

- 02.06.2014 року був засуджений Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

- 08.05.2015 року був засуджений Кагарлицьким районним судом за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, покладено обов`язки, які передбачені ст. 76 КК України;

- 07.02.2018 року був засуджений Рокитнянським районним судом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.;

- 28.11.2019 року був засуджений Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

- згідно вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 28.11.2019 року (справа № 368/1463/19, провадження № 1 кп/368/210/19), ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

- згідно довідки № 2661, яка видана 15.10.2020 року Кагарлицьким районним судом Київської області, ОСОБА_3 26.02.2020 року сплатив штраф у розмірі 850 грн. (квитанція № 7), який було йому присуджено судом за вироком Кагарлицького районного суду від 28.11.2019 року;

- згідно довідки № 768/02 41, яка видана 15.06.2020 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується негативно;

- згідно довідки № 218, яка видана 05.06.2020 року КНП КРР «Кагарлицька центральна районна лікарня», ОСОБА_3 , 1980 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 за психіатричною допомогою не звертався, в психіатричному кабінеті КНП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» не спостерігався;

- згідно довідки № 359, яка видана 15.06.2020 року КНП КРР «Кагарлицька центральна районна лікарня», ОСОБА_3 , 1980 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , лікувався від алкогольної залежності в КНП КОР в 2007 році, в 2012 році;

- згідно досудової доповіді органу пробації від 13.04.2021 року у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, наявності непогашеної в установленому порядку судимості, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (в т. ч. для окремих осіб).

На думку органу пробації, застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_3 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів:

- Згідно постановляючої частини постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 11 червня 2020 року, в якості речових доказів в даному кримінальному провадженні визнано суху подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, ззовні схожу на рослини коноплі, яку поміщено до спеціального пакету № 1752575, та передано до камери зберігання речових доказів Кагарлицького ВП;

- згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000252, речові докази у виді сухої подрібненої речовини зеленого кольору рослинного походження, ззовні схожу на рослини коноплі, яку поміщено до спеціального пакету № 1752575, - здані на зберігання до камери схову речових доказів Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Я. Мудрого, будинок 13), номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, - 104, порядковий номер 75.

Матеріали кримінального провадження, що стосуються витрат на залучення експертів.

- згідно довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000252 від 11.06.2020, витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні (висновок експерта № 11 2/3743 від 18.06.2020) становлять 980 (дев`ятьсот вісімдесят) грн. 70 коп.

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), наявності відомостей про судимість, позицію прокурора.
Так, санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

Згідно положень ст. 24 КК України злочин, який передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, та який вчинив обвинувачений ОСОБА_3 , - є умисним злочином.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний нетяжкий злочин.
Обставиною, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочину.
Згідно положень ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість.
Отже, рецидив в даному випадку має місце, так як обвинувачений ОСОБА_3 вчинив даний злочин в той час, як мав не зняту та не погашену судимість згідно вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 28.11.2019 року (справа № 368/1463/19, провадження № 1 кп/368/210/19).
Так, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Штраф обвинуваченим ОСОБА_3 сплачено 26.02.2020 року.
Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України ОСОБА_3 на час вчинення даного злочину мав судимість, так як з моменту сплати ним штрафу і до моменту вчинення нового злочину не минуло року.
Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 хоча і раніше притягався до кримінальної відповідальності, раніше судимий, по місцю проживання характеризується негативно, проте, вчинений злочин є нетяжким, який не відрізняється великою суспільною небезпечністю, матеріальна шкода злочином не завдана, щиро розкаявся у вчиненому злочині, має обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, враховуючи позицію державного обвинувача (прокурора), який вважав за можливе застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, так як, зважаючи на обставини справи, вище досліджені судом, призначення іншого виду покарання у виді штрафу (що передбачено санкцією статті), на думку суду, в даному випадку буде занадто м`яким, та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, обставинам справи, характеризуючим обставинам обвинуваченого ОСОБА_3 .
Окремо суд наголошує на тій обставині, що не погоджується з висновком органу пробації (критично відноситься) щодо того, що застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_3 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Свою критичність суд обгрунтовує тією обставиною, що злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 є нетяжким злочином, який не характеризується великою суспільною небезпечністю, (тобто, суд вважає, що за вчинення злочинів такої тяжкості призначення покарання, яке пов`язане з позбавлення волі, - не відповідатиме тяжкості злочину, меті покарання), окрім того, - матеріальна шкода злочином не завдана, а тому суд вважає, що процес виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо здійснювати в умовах без ізоляції від суспільства, проте, зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_3 виконати умови пробаційної програми, що судом буде обгрунтовано нижче.

Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, - у виді позбавлення волі стрроком на два роки, так як суд вважає, що призначення покарання у виді 1 року позбавлення волі (найнижча межа) буде занадто м`яким, який не відповідатиме особі обвинуваченого, а призначення покарання у виді 3 років позбавлення волі буде занадто суворим, та такий, що не відповідатиме факту щирого каяття та сприяння розкриттю злочину.

Також слід застосувати положення ст. 75 КК України.
Обґрунтування позиції суду.
Згідно положень ст.. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Що стосується розкаювання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), то суд зазначає про ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 , зглядаючись на його поведінку як під час досудового слідства, так і під час судового слухання справи, переконав суд у своєму щирому розкаюванні.

Суд вважає, що, враховуючи поведінку обвинуваченого під час слухання кримінального провадження, яка слугує як доказ того, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, що, відповідно, поруч з позицією сторони державного обвинувачення, який просить застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, - дає змогу суду застосувати при призначенні покарання у відношенні засудженого ОСОБА_3 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Що стосується положень ст. 76 КК України, то суд в даному випадку, застосовуючи положення даної статті матеріального права, вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також суд вважає, що на обвинуваченого слід покласти обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Так, суд вважає, що виконання обвинуваченим ОСОБА_3 умов пробаційної програми матиме значний вплив на процес виховання та виправлення обвинуваченого, - без можливого його позбавлення волі.

Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки, з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, - з урахуванням обставин вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 , хоч і раніше притягався до кримінальної відповідальності, раніше судимий, по місцю проживання характеризується негативно, проте, вчинений злочин є нетяжким, який не відрізняється великою суспільною небезпечністю, вчинений злочин не пов`язаний з насильством, матеріальна шкода злочином не завдана, щиро розкаявся у вчиненому злочині, має обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, має на утриманні одну неповнолітню дитину, враховуючи позицію державного обвинувача (прокурора), який вважав за можливе застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з позбавленням волі, тому суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі строком на 2 (два) роки, з застосуванням положень ст. 75 КК України, (іспитовий строк терміном на 2 роки), та положень ст. 76 КК України, - як превентивний захід до вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочинів, зокрема, злочинів, пов`язаних в сфері обігу наркотичних засобів, а тому суд вважає, що призначення саме такого виду та розміру покарання, буде відповідати обставинам вчиненого злочину, та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , з урахуванням, зокрема, - позиції державного обвинувача (прокурора), та, який, - враховує при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом в судовому засіданні не виявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадженні передбачені ст. 131 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, - в даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався, правових підстав для обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, - немає.

Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази по справі.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішення законної сили, при цьому:
- згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.
Враховуючи вищевикладену норму КПК України, що стосується речових доказів, суд приходить до висновку щодо наступного:
- речовий доказ, а саме:
- суху подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, ззовні схожу на рослини коноплі, яку поміщено до спеціального пакету № 1752575, яка знаходиться на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Я. Мудрого, будинок 13), номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, - 104, порядковий номер 75, - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Згідно довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000252 від 11.06.2020, витрати на залучення експерта, - проведення експертизи у даному кримінальному провадженні (висновок експерта № 11 2/3743 від 18.06.2020) становлять 980 (дев`ятьсот вісімдесят) грн. 70 коп., які на підставі ч. 1 ст. 126 КПК України слід стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 26 березня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 23, 24, 51 53, 65, 66, 75, 76, ч. 2 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України, як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, особою, яка протягом року засуджена за цією статтею, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Запобіжні заходи.
Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, ст. 176 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового слухання кримінального провадження не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - немає.
Арешт майна, (п. 7 ч. 2 ст. 131, ст. 170 КПК України).
Арешт майна в даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі:
Суху подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, ззовні схожу на рослини коноплі, яку поміщено до спеціального пакету № 1752575, яка знаходиться на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Я. Мудрого, будинок 13), номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, - 104, порядковий номер 75, - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 26 березня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави кошти в сумі 980 (дев`ятьсот всімідесят) грн. 70 коп., - витрат на залучення експерта, - за проведення експертизи № 11 2/3743 від 11.06.2020 року в рамках кримінального провадження № 0000252 від 11.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1