ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6942/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/243/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на постанову суду
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою особи щодо якої встановлено адміністративний нагляд ОСОБА_7 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2021 року про встановлення адміністративного нагляду,

в с т а н о в и л а:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2021 року задоволено частково подання начальника Тернопільського ВП ГУНП України в Тернопільській області та встановлено ОСОБА_7 адміністративний нагляд терміном на 12 (дванадцять) місяців і встановлено наступні обмеження: заборона виходу з дому (квартири) по місцю проживання (реєстрації) з 22 год 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня; заборона перебувати в місцях підприємств торгівлі і громадського харчування, де продаються спиртні напої на розлив; реєструватись два рази в місяць (1-й, 3-й четвер місяця) з 19 години до 20 години в службовому кабінеті офіцера поліції; заборона виїзду за межі м. Тернополя без дозволу працівників поліції.
Задовольняючи клопотання про встановлення адміннагляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 є особою, яка підпадає під дію Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі і потребує профілактичних заходів спостереження та контролю з боку органів Національної поліції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає постанову суду першої інстанції про встановлення адміннагляду неналежно обґрунтованою та прийнятою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вказує, що в судовому засіданні не був присутній і жодних пояснень з приводу поданого клопотання не міг надати.
Не погоджується з викладеними аргументами в клопотанні начальника поліції стосовно того, що перебуваючи на профілактичному обліку зарекомендував себе з негативної сторони, на шлях виправлення не став і вів антигромадський спосіб життя.
Стверджує, що не був ознайомлений з постановами про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Також зазначає, що характеризуючі його матеріали, долучені до подання, не відповідають дійсності.
На думку апелянта, винесена відносно нього постанова суду є передчасною, необґрунтованою і такою, що значно обмежує його право на доступ до правосуддя.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2021 року про встановлення йому адміністративного нагляду.
Одночасно ставить питання про поновлення строк на апеляційне оскарження, оскільки судове рішення він отримав лише 10 червня 2021 року.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_7 не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи без його участі.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу засудженого і з тих мотивів, що розгляд справи судом першої інстанції проводився без участі прокурора, який судом не був повідомлений про розгляд справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

В матеріалах провадження відсутні належні докази щодо участі ОСОБА_7 у розгляді справи судом першої інстанції, а також відсутні відомості про вручення йому копії постанови суду від 20 квітня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 подав 16 червня 2021 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і його слід поновити.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Згідно вимог ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне судове рішення.

Аналіз положень Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» в частині кола осіб, до яких такий нагляд може бути застосований, підстав його застосування, а також підстав та порядку його припинення свідчить про те, що застосування адміністративного нагляду є одним із наслідків засудження особи та випливає з судового рішення, яке набрало законної сили (щодо осіб, визначених у пункті «г» статті 3 цього Закону), або ж матеріалів установ виконання покарань або органів Національної поліції, що характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання, або ж після його відбування. Встановлення такого нагляду можливе в межах строків судимості як наслідку засудження кримінально-правового характеру.
Згідно ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. У відповідності до ч. 6 ст. 539 КПК за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Таким чином, особа, до якої судовим рішенням в порядку Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі`встановлено адміністративний нагляд та обмеження щодо його поведінки, має право на апеляційне оскарження такого судового рішення на підставі ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» в порядку, визначеному Розділом VIII КПК, яким регламентовано порядок виконання судових рішень.

Тому, суд першої інстанції, здійснюючи судовий розгляд подання про встановлення адміністративного нагляду, повинен був керуватися вимогами ст. 539 КПК України та викликати в судове засідання, засудженого, його захисника, прокурора.
В матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про належне повідомлення вказаних учасників судового провадження про дату, час та місце розгляду справи.
Виходячи зі змісту постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2021 року, прокурор участі в судовому засіданні не приймав. Доказів його повідомлення місцевим судом про розгляд справи немає.
Також, в матеріалах справи відсутній журнал судового засідання технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження, що не дає змоги встановити участь ОСОБА_7 , як особи щодо якої розглядалося питання про встановлення адміністративного нагляду, в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає такі порушення, допущені судом першої інстанції істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення і є підставою для скасування рішення суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про необхідність встановлення ОСОБА_7 адміністративного нагляду, суд першої інстанції виходив з того, що після звільнення з місць позбавлення волі він на шлях виправлення не став і систематично вчиняє адміністративні правопорушення.
Згідно із п. в ч.1 ст.3 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.
Виходячи із системного аналізу вказаної правової норми, підставами для встановлення адміністративного нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі є систематичне порушення громадського порядку і прав громадян та вчинення інших правопорушень, яким передувало попередження органів Національної поліції.
Обґрунтовуючи своє рішення про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції зазначив, що перебуваючи на профілактичному обліку, останній порушував встановлені йому обмеження адміністративного нагляду та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.
Проте, в судовому рішенні не наведено жодних доказів про порушення ОСОБА_7 встановлених йому обмежень адміністративного нагляду, оскільки не наведено, які обмеження були застосовані до нього і коли та яким чином він їх порушив.
Відсутні такі відомості щодо порушення ОСОБА_7 встановлених йому обмежень адміністративного нагляду і у поданні начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.
Що стосується постанов по справах про адміністративні правопорушення, на які посилається суд першої інстанції як на доказ систематичного порушення громадського порядку та вчинення правопорушень, то всі вони прийняті за відсутності ОСОБА_7 , за відсутності доказів про його повідомлення про розгляд таких справ, та за відсутності доказів, що він був ознайомлений з ними чи про те, що такі постанови направлялись йому.
Окрім того, наявні в матеріалах справи попередження особи, стосовно якої може бути встановлено адміністративний нагляд також не можуть свідчити про дотримання органом поліції вимог Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі, оскільки жодне з таких повідомлень ОСОБА_7 не підписано і факт його відмови від підпису належним чином не засвідчено, що дає обґрунтовані підстави для сумніву щодо їх оголошення, як одну з передумов для застосування адміністративного нагляду.
Обґрунтованими є доводи апелянта ОСОБА_7 про відсутність у нього під час розгляду справи судом першої інстанції захисника та відсутність можливості скористатися такими послугами, оскільки жодних доказів про роз`яснення йому права скористатися послугами адвоката в судовому засіданні в матеріалах справи немає, що є істотним порушенням його права на захист.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду під час розгляду подання начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області і тому висновки про необхідність встановлено ОСОБА_7 адміністративного нагляду із визначеними судом обмеженнями є передчасними та зробленими без належного дослідження всіх обставин справи.

Тому, колегія суддів вважає, що постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2021 року про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_7 слід скасувати, повернувши справу на новий судовий розгляд.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, ст.5 Закону України № 264/94-ВР від 01 грудня 1994 року «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст.158 КВК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2021 року
Апеляційну скаргу особи щодо якої встановлено адміністративний нагляд ОСОБА_7 задовольнити.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий

Судді