Справа №487/7914/20
Провадження №1-кс/487/1335/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0003483 за ч. 1 ст. 307 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ

Слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

В клопотанні слідчий зазначає, що в провадженні СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0003483 від 27.12.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України .

28.12.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 29.12.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 25.02.2021 року.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва, не зменшились, а тому,з метою запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризикам, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Зазначав, що клопотання слідчого не обґрунтоване, ризики не доведені. Крім того просив врахувати, що підозрюваний має сина 2016 року народження.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

27.12.2020 року до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що, 27.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 виявлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за вищевказаною адресою зберігав психотропні речовини, з метою збуту.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань із попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 307 КК України.

В ході проведеного досудового розслідування встановлено, що у невстановлений під час досудового розслідування дату та час, у невстановленому під час досудового розслідування місці, ОСОБА_6 незаконно придбав наркотичні засоби та психотропні речовини у великій кількості, які в подальшому переніс до орендованої ним квартири, за адресою АДРЕСА_1 , де за допомогою полімерної ізоляційної стрічки та полімерних зіп-пакетиків, частково розфасував у згортки («закладки») у загальній кількості 321 шт., з метою подальшого незаконного збуту на території м. Миколаєва, у вигляді схованок закладок. Решту ж наркотичних засобів та психотропних речовин у вигляді речовини рослинного походження та кристалічної речовини, залишив у зіп-пакетах різної ємкості та полімерних ємкостях, для подальшого розфасування у згортки.

27.12.2020 під час проведення обшуку за місцем фактичного перебування ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 321 полімерних згортків із ізоляційної стрічки з кристалічною речовиною та речовиною рослинного походження; 7 зіп-пакетів із кристалічною речовиною, а також один зіп-пакет та пластикова ємкість із речовиною рослинного походження зі специфічним запахом коноплі.

Відповідно до висновку експерта при дослідженні наданої на експертизу речовини у одному зіп-пакеті виявлено особливо-небезпечну речовину, обіг якої заборонено PVP, вагою 0,3402 г.

27.12.2020 за підозрою у скоєнні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_6 .

28.12.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 29.12.2020 року відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії попередньої ухвали слідчого судді від 29.12.2020 року щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 25.02.2021.

Постановою заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 від 22.01.2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003483 продовжено до 28.03.2021 року.

Згідно ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття підварту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Відповідно до ст. 197 ч.3 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування.

Згідно з ч.ч. 3, 4ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання підвартою до закінчення строку дії попередньої ухвализ гідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені ст. 177 КПК України не зменшилися та виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою.

Слідчий суддя, з урахуванням процесуальної поведінки ОСОБА_6 , обґрунтованості та доведеності ризиків, вважає, що продовження запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2 ст. 307 КК України йому загрожує покарання на строк від 6 до 10 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; вік і стан здоров`я підозрюваного.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню оскільки прокурором доведено, що заявлені ризики, а саме: переховуватися від органів розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися та не перестали існувати, а також доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, з правом внесення застави у розмірі 503470 грн., з встановленням обов`язків передбачених ст.. 194 КПК України у разі внесення застави.

П.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13.11.07р.- Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 &1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Слідчий суддя критично оцінює посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного ОСОБА_6 малолітньої дитини, та на можливість запобігти вказаним прокурором ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу. Слідчий суддя вважає, що тільки продовження відносно ОСОБА_6 саме такого винятково найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 183, 177, 197, 199, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України строком до 28.03.2021 року з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26.02.2021 о 13.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1