Номер провадження: 11-сс/813/1163/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 15.07.2021, якою в межах кримінального провадження №0001030 від 13.07.2021 стосовно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ярощівка Катеринопільського району Черкаської області, громадянина України, одруженого, працюючого водієм у ТОВ «СМГ-21», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13.09.2021
установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя зазначив, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та в зазначеному кримінальному проваджені органом досудового розслідування було доведене існування ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також те, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та злочин, в якому він підозрюється є необережним.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодилась із оскаржуваною ухвалою слідчого судді з огляду на наступне:
- слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину та непрацездатну мати, має постійне місце роботи, окрім того він не залишав місце ДТП, особисто викликав поліцію, що виключає наявність ризику можливого переховування останнього від органу досудового розслідування та суду;
- пред`явлена її підзахисному підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України не обґрунтована, на теперішній час не проведено жодної експертизи з яких встановлювався б достовірно факт порушення правил дорожнього руху саме водієм ОСОБА_8 ;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту позбавляє останнього можливості працювати та утримувати себе та свою родину, оскільки останній працює водієм та здійснює перевезення у межах території України.
Посилаючись на вищевикладене, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував про її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в тому, що він 12.07.2021, приблизно о 23:15 год., у темний час доби, керуючи автопоїздом у складі автомобілю «SCANIA G410 LA4X2HNA», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «WIELTON NW3», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзної частини автодороги «Контрольно-пропускний пункт Виноградівка - Болград - М-15», яка має по одній смузі для руху транспортних засобів, розділених між собою лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.5 ПДР України, з боку с. Воронівка в напрямку с. Григорівка Одеського р-ну Одеської обл. та наближався до нерегульованого перехрестя з другорядною дорогою, яка веде до ТОВ «Дельта Вілмар Україна».
В цей час у зустрічному напрямку, тобто по правій смузі проїзної частини автодороги «Контрольно-пропускного пункту Виноградівка - Болград - /М-15», з боку с. Григорівка в напрямку с. Воронівка, здійснював рух мотоцикл «Yamaha YZF-R6L», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 .
Під час руху по автодорозі «Контрольно-пропускного пункту Виноградівка - Болград - /М-15», напроти с. Нові Біляри Одеського р-ну Одеської обл., наближаючись до ділянки, розташованої біля зупиночного комплексу «Нові Біляри», маючи реальну і об`єктивну можливість виявити попереду свого автопоїзду мотоцикл «Yamaha YZF-R6L», д.н.з. НОМЕР_3 , який здійснював рух у зустрічному напрямку по правій смузі проїзної частини свого напрямку руху, та маючи можливість надати дорогу цьому мотоциклу перед виконанням маневру повороту, водій ОСОБА_8 в порушення вимог п. 2.3. (б), п. 1.5, п. 10.1, п. 10.4 ПДР України, не надав дорогу зазначеному зустрічному мотоциклу, а змінив напрямок руху керованого ним автопоїзду вліво і став виконувати маневр повороту ліворуч в напрямку другорядної дороги, яка веде до ТОВ «Дельта Вілмар Україна», під час чого виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з мотоциклом «Yamaha YZF-R6L», д.н.з. НОМЕР_3 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу «Yamaha YZF-R6L», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці події.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами провадження, зокрема: протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 13.07.2021 (а.с. 18-27); протоколом огляду відео-файлу на цифровому носії від 13.07.2021 (а.с. 31-35); фототаблицею до протоколу огляду місця події (а.с. 36-41); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 13.07.2021 (а.с. 15-17) та іншими матеріали в їх сукупності.
Апеляційний суд вважає передчасними посилання захисника, щодо не проведення жодних експертиз з огляду на те, що досудове розслідування тільки розпочалось та в подальшому, при необхідності, будуть проведенні необхідні експертизи для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Так, колегія суддів наголошує на наявності в зазначеному кримінальному провадженні ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, обумовлено тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Водночас, апеляційний суд, приймає до уваги та вважає такими, що відповідають дійсності доводи захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину та непрацездатну мати, має постійне місце роботи, за яким позитивно характеризується, проте зазначає, що такі обставини не свідчать про можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.
Окрім того, апеляційний суд, вважає слушними посилання сторони захисту про те, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту позбавляє останнього можливості утримувати себе та свою родину, проте з огляду на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке пов`язано із порушенням правил ПДР України, внаслідок якого загинула людина, а також враховуючи місце роботи підозрюваного, який працює водієм, застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вищевказаному ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного на даному етапі досудового розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя на момент розгляду клопотання слідчого прийняв законне й обґрунтоване рішення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2021, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13.09.2021 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4