Справа № 1512/1-29/11
Провадження № 1/947/44/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінальної справи №8 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без певного місця проживання, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.222 КК України (в редакції 1960 року),

В С Т А Н О В И В:

19.09.2000 року близько 14 годин ОСОБА_4 на вул.5-й Деревообробний провулок в м.Одесі, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав гранату марки РГД-5 та з того часу незаконно придбану вибухову речовину став зберігати при собі без відповідного дозволу.

В той же день, приблизно о 18 годині по вул.5-й Деревообробний провулок в м.Одесі працівниками міліції був затриманий ОСОБА_4 , у якого була виявлена та вилучена гранату марки РГД-5, що є конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилу, вагою 115 грам, що відноситься до категорії вибухових речовин, яку ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав, носив без відповідного дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.222 КК України (в ред.1960 р.) - носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без відповідного дозволу.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 17.06.2003 року підсудний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошений у розшук.

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про відновлення судового розгляду, звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття справи на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до перехідних положень розділу ХІ п. 11 КПК України кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанції в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Вивчивши матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 суд приходить до наступних висновків

З моменту оголошення ОСОБА_4 у розшук судом систематично здійснювались нагадування та ініціювання розшуку ОСОБА_4 , внаслідок вказаних дій отримана інформація, що відповідно до довідки УІТ УМВС в Одеській області від 17.03.2010 року ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів не притягується.

Відповідно до довідки, наданої Хмельницьким ВП Малиновського ВП в м.Одесі від 22.11.2019 року, відносно ОСОБА_4 заведена розшукова справа №003080, працівниками поліції проводились розшукові дії, в результаті яких позитивного результату не досягнуто, за період перебування у розшуку ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, його місцезнаходження не встановлено.

Згідно з ст. 49 ч. 2 перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Аналізуючи тлумачення ч. 2 ст. 49 (в редакції 2001 року) КК України підлягає застосуванню правило конституційного походження «усі сумніви на користь особи, яка вчинила».

Кримінальний кодекс залишив незмінним 15-річний спеціальний недиференційований строк давності, по закінченню якого особа, яка вчинила злочин будь-якої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності навіть у разі, коли вона протягом цього строку ухилялась від досудового слідства або суду.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р передбачає, що суди застосовують при розгляді справ зазначеної Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення ЄСПЛ справа «Меріт проти України» в п.п. 75, 76 зазначено, що заявник до цього часу перебуває в стані непевності про долю кримінального провадження проти нього. За цих обставин Суд вважає, що період, який до цього часу використовувався, не відповідає вимозі "протягом розумного строку". Відповідно наявне порушення статті 6 параграфа 1 Конвенції.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції 1960 року), ст. 12 КК України (в редакції 2001 року) злочин за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі є тяжким злочином.

Згідно з ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року) суд в судовому засіданні за наявності підстав зазначених в ст. 49 КК України, припиняє кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

З матеріалів справи вбачається, що з дня вчинення ОСОБА_4 злочину і на теперішній час станом на 16.02.2021 року сплинуло більше 15 років.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд на підставі ч. 2 ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року) ст. 49 КК України приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі по обвинуваченню ОСОБА_4 , у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України (в редакції 2001 року), ст. 11-1 (в редакції 1960 року), 273, 282 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Закрити кримінальну справу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.222 КК України (в редакції 1960 року), у зв`язку з закінченням строків давності.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1