Провадження № 1-кп/522/1460/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002203 від 11.08.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2018 р., приблизно о 02:30 годині, ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Одеса, пляж Аркадія, 15, біля нічного клубу «Mantra Beach Club», побачив сидячих на пірсі двох раніше не знайомих йому молодих людей, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поруч з якими лежав мобільний телефон марки «iPhone 8 Plus», білого кольору, в червоному чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . При виді вказаного майна у ОСОБА_3 виник злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 схопив лежачий поруч мобільний телефон марки «iPhone 8 Plus», та почав бігти в бік нічного клубу «Воnо», який розташований за адресою: м. Одеса, пляж Аркадія, 25.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , побачивши неправомірні дії ОСОБА_3 , почали наздоганяти останнього та кричати йому. В свою чергу, ОСОБА_3 викинув мобільний телефон в кущі та продовжив бігти, однак, свій злочинний намір не зміг довести до кінця, з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий пересічними громадянами біля нічного клубу «Воnо Beach Club».
Таким чином, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), яке не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину повністю доведена.

Враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), яке не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є середньої тяжкості злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини та щире каяття.

Обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, судом не встановлено.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Процесуальні витрати та цивільний позов по справі не заявлені.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «iPhone 8 Plus», білого кольору, в червоному чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_1 вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

05.05.2021