Провадження 1-кп/331/301/2021
ЄУН 331/724/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 29.01.2021 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, яка має на утриманні дитину 2004 р.н., без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
-25.05.2020 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 26.10.2020 р., вирок у вигляді штрафу замінено на 50 годин громадських робіт;
-24.12.2020 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання покарання до вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2020 р. і визначено 4 місці 1 день арешту, початок строку 29.09.2020 р. Звільнена 29.01.2020 р.,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення злочину проти власності, судимість за який у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не стала та знову вчинила аналогічне кримінальне правопорушення за наступних підстав.
Так, 29.01.2021 року в період часу з 14 годин 49 хвилин до 14 годин 53 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у торговому залі супермаркету «Варус 45», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 83/85, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного супермаркету, намагалась таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Омега», сховавши його до карману своєї куртки, а саме:
-Картридж «Про Глайд чоловічий Жилет Фьюжн», 4 шт/уп., ш/к 514, у кількості однієї упаковки, вартістю 420 гривень 00 копійок без урахування ПДВ,
чим намагалась спричинити матеріальну шкоду ТОВ «Омега» на вказану суму, але не довела злочин до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками охорони супермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони та в подальшому передана працівникам поліції.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, який кваліфікується як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
У судове засідання представник потерпілого ТОВ «Омега» не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. З огляду на те, що судом належним чином повідомлявся представник потерпілого про дату та час розгляду справи, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе подальший розгляд кримінального провадження проводити без участі представника потерпілого ТОВ «Омега».
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, надала пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Зазначила що у день звільнення, у зв`язку із тим, що потребувала грошових коштів, вирішила зайти до супермаркету «Варус», та викрасти якесь майно, щоб потім продати щоб мати у своєму розпорядженні грошові кошти. Зазначила, що розкаюється у вчиненому.
На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , думки обвинуваченої, яка повідомила, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченій обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачена також підтвердила, що їй зрозуміло, що вона обвинувачується у здійсненні крадіжки майна, що належить ТОВ «Омега», також підтвердила, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.
При обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, захисник та обвинувачена не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачену, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, під час якого особа виконала усі дії, яка вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченої ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Суд також бере до уваги положення ч. 3 ст. 68 КК України, якими визначений порядок призначення покарання за незакінчений злочин.
При призначенні покарання суд бере до уваги особу обвинуваченої, яка вину в скоєному визнала, даних щодо перебування її на обліках у наркологічному та психіатричному диспансерах немає.
Зазначила, що має дитину 2004 року народження, однак згідно пояснень самої обвинуваченої, дитина вже доросла, більшу кількість часу проживає із колишньою свекрухою або із її матір`ю. Судом також враховується той факт, що обвинувачена, з її пояснень, проживає у недобудованому покинутому будинку на території Олександрівського району м. Запоріжжя, зазначила що приглядає за територією, а тому там проживає. Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 була звільнена з місць позбавлення волі 29.01.2021 року після відбуття покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя та знову вчинила корисливе кримінальне правопорушення в той же день. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 не усвідомлює протиправності вчинення корисливих кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні обвинувачена як на причину вчинення кримінального правопорушення посилалася на наявність декількох системних захворювань, однак жодних доказів на їх підтвердження не надала, стороною захисту з цього приводу жодних клопотань не заявлялося.
З огляду на викладене, суд вважає, що покарання, яке фактично не пов`язане із позбавленням свободи, не буди сприяти досягненню мети покарання. тому суд призначає покарання, в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у вигляді арешту на мінімальний строк, визначений санкцією статті.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, України і призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.
Запобіжні заходи по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 не обиралися.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Речові докази:
1. Картридж «Про Глайд чоловічий Жилет Фьюжн», 4 шт/уп., ш/к 514, у кількості однієї упаковки залишити ТОВ «ОМЕГА» за належністю;
2.СD-R диск із відеозаписом з камер відео спостереження, встановлених у приміщенні гіпермаркету «Варус 45» за 29.01.2021 року залишити у матеріалах кримінального провадження
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1