Справа №: 941/1702/19
провадження №: 1-кп/398/114/21
УХВАЛА
Іменем України

"18" лютого 2021 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене у ЄРДР за №0000309 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор заявив клопотання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, згідно ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Колегією суддів взято до уваги тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину відносно неповнолітньої, тяжкість передбаченого законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, сімейний стан обвинуваченого, є неодруженим, відомості про його соціальні зв`язки, зокрема те, що він малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працевлаштований. До закінчення строку тримання під вартою судове провадження не може бути завершене, а тому у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою закінчується 27.03.2021 року, до спливу якого кримінальне провадження не може бути завершене з об`єктивних підстав, тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що заявлені ризики не зменшилися і на даний час існують, а саме - ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відтак, вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Таким чином, суду не надано будь-яких даних стосовно того, що відпали або зменшились ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, відтак підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, а обраний запобіжний захід необхідно продовжити.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу задоволити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів: з 18 лютого 2021 року до 18 квітня 2021 року включно.

У судове засідання етапувати обвинуваченого, викликати учасників судового провадження та свідків.

Копію ухвали направити начальнику державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

ГОЛОВУЮЧА СУДДЯ: ОСОБА_8

СУДДЯ: ОСОБА_9

СУДДЯ: ОСОБА_10