Справа № 492/1555/20
ВИРОК
Іменем України

25 лютого 2021 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Арциз Одеської області обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0000055, внесеному 31 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, № 0000003, внесеному 05 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, № 0000004, внесеному 22 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Холмське Арцизького району Одеської області, болгарина, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 21 грудня 2020 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 162 КК України, -

встановив:
30 жовтня 2020 року, приблизно о 13 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_6 , керуючись єдиним умислом, спрямованим на порушення недоторканості житла, без згоди власника, переконавшись що власник домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_7 відсутня у зазначеному домоволодінні, через паркан домоволодіння незаконно проник на територію подвір`я вказаного домоволодіння та далі незаконно проник до житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, де знаходився до моменту прибуття працівників поліції, чим порушив недоторканість житла ОСОБА_7 .
Крім того, 21 грудня 2020 року, вранці, більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , умисно, з метою проникнення до чужого будинку, без згоди власника домоволодіння АДРЕСА_2 , через незачинені вхідні двері проник всередину житлового будинку зазначеного домоволодіння та далі проліз через отвір у дверях, на яких відсутнє скло, до приміщення кухні зазначеного домоволодіння, де знаходився до моменту його виявлення ОСОБА_5 .

Також, 08 січня 2021 року, вранці, більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , незаконно, з метою проникнення до чужого будинку, керуючись умислом, спрямованим на порушення недоторканості житла, без згоди власника житла, усвідомлюючи що власник житла відсутній, переліз через ворота домоволодіння АДРЕСА_2 і таким чином опинився на території подвір`я вказаного домоволодіння та через незачинені на замок вхідні двері проник до приміщення житлового будинку зазначеного домоволодіння, після чого, через верхню частину правої стулки міжкоридорних дверей, на якій відсутнє скло вікна, переліз в приміщення наступного коридору житлового будинку та через верхню частину правої стулки дверей, на якій відсутнє скло вікна, проник до приміщення кухні, де знаходився до моменту його виявлення ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, не оспорював встановлені під час досудового розслідування у формі дізнання обставини. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінальних проступків та щиро розкаявся у їх вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явлених йому обвинувачень, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини кримінальних проваджень, викладені в обвинувальних актах, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, потерпілого,а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено та з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому проступків, його вина підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав суду показання про те, що ОСОБА_6 30 жовтня 2020 року, 21 грудня 2020 року, 08 січня 2021 року незаконно проникав до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належало за життя його матері ОСОБА_7 , про що було повідомлено поліцію. Просив суд призначити обвинуваченому строге покарання.
Суд вважає, що вивчені в судовому засіданні докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були вивчені в процесі судового слідства, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

Згідно роз`яснень, які викладені в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року судам роз`яснено, що виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні проступки, в повнолітньому віці; не одружений; характеризується за місцем проживання нейтрально; на психіатричному диспансерному обліку, наркологічному обліку КНП «Арцизька ЦРЛ» не перебуває; вчинив проступки як до ухвалення вироку від 21 грудня 2020 року та проступок після ухвалення зазначеного вироку.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом під час судового засідання не встановлено.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінальних проваджень, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним проступків, думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, беручи до уваги положення п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами та доповненнями, згідно з яким коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох кримінальних правопорушень, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК, тобто спочатку за правилами ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, а потім остаточно за правилами ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК за сукупністю вироків, враховуючи що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив проступки до та після ухвалення вироку Арцизького районного суду Одеської області від 21 грудня 2020 року, яким засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, тобто до покарання за проступки, вчинені до ухвалення вищевказаного вироку, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, частково з не відбутого призначеного покарання за вищевказаним вироком приєднати покарання у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. і остаточно, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом повного складання призначеного покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Арцизького районного суду Одеської області 21 грудня 2020 року, до покарання за проступок, вчинений після ухвалення вищевказаного вироку, які в силу ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.
Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання:

1) за проступки, вчинені до ухвалення 21 грудня 2020 року Арцизьким районним судом Одеської області вироку, по епізодам незаконного проникнення до житла 30 жовтня 2020 року, 21 грудня 2020 року:
- за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за кримінальні правопорушення (проступки), вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 до ухвалення Арцизьким районним судомОдеської області вироку від 21 грудня 2020 року, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, частково, у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень додати не відбуту частину покарання і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.

2) за проступок, вчинений після ухвалення Арцизьким районним судомОдеської області вироку від 21 грудня 2020 року по епізоду незаконного проникнення до житла 08 січня 2021 року:
- за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік.
В силу ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 до новопризначеного покарання, шляхом повного складання призначених покарань, повністю, у вигляді штрафу у розмірі 80 (вісімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень, приєднати не відбуте покарання і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, штрафу у розмірі 80 (вісімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень, які в силу ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.
Строк покарання у вигляді обмеження волі ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного відбування.

Виконання вироку в частині виконання ОСОБА_6 покарання у вигляді обмеження волі покласти на Арцизький районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, тобто за місцем проживання обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1