Справа №639/852/21
Провадження№1-кп/639/256/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 10 січня 2021 року за №0000020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 09.01.2021 приблизно о 17 годині 15 хвилин перебував у ТРЦ «Класс», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Дудинська, 1-А.

При цьому ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні, де розташовані камери для зберігання речей відвідувачів супермаркету «Класс», розташованому на першому поверсі вказаного торгівельного закладу, помітив всередині однієї з камер для зберігання речей відвідувачів супермаркету «Класс» під №40, яка має відповідні засоби для зберігання безперешкодному вільному доступу до них сторонніх осіб, зокрема обладнано дверцятами, які зачиняються на замок і мають власний ключ, а отже є сховищем, залишені на зберігання 2 посилки у паперових коробках із надписом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які належали раніше йому незнайомому ОСОБА_5 , якими і вирішив таємно заволодіти, шляхом проникнення у сховище.

Надалі, ОСОБА_4 , приблизно о 17 год. 30 хв. спочатку підійшов до вказаної камери для зберігання речей відвідувачів супермаркету «Класс» під № 40, а потім, оцінивши ситуацію, що склалася, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити вчиненню задуманого злочину, поєднаного з проникненням у сховище, використовуючи в якості знаряддя злочину взятий ключ від іншої камери для зберігання речей відвідувачів супермаркету «Класс», в якій він залишив власні речі, повернув ним врізаний замок камери для зберігання речей відвідувачів супермаркету «Класс» під № 40. Після того, як дверці до камери для зберігання речей під № 40 відчинились, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, проник рукою всередину камери для зберігання речей під № 40 і, діючи таємно, заволодів чужим майном, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: 2 посилки у паперових коробках із надписом « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з їх вмістом 2 однакових подарункових набора ручної роботи «BezCukru» загальною вартістю 380 грн. та 6 автомобільних свічок запалювання «Ford Motorcraft Spark Plugs SP-520 CYFS-12F-5 Platinum Platine» вартістю 1290 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для таємного викрадення чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_5 , поєднаного з проникненням у сховище, яким слід вважати камери для зберігання речей відвідувачів супермаркету «Класс».

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті таємного викрадення чужого майна ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1670 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121/21/731-ТВ від 16.01.2021.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що скоїв злочин саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої до суду заяви просить розглядати справу без його участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу останнього.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникнення у сховище.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України не судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання, не одружений.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.01.2021 на майно, а саме: вилучене 12.01.2021 року під час проведення огляду місця події за адресою за адресою: АДРЕСА_3 , біля квартири АДРЕСА_4 , 2 однакових подарункових набора ручної роботи «BezCukru» кожен вагою по 200 грам, у середині яких знаходиться асорті класичної пастили, асорті йогуртової пастили, мікс фріпсів, асорті йогуртових цукерок та 6 автомобільних свічок запалювання «Ford Motorcraft Spark Plugs SP-520 CYFS-12F-5 Platinum Platine», яке визнано речовими доказами, та повернути його власнику.

Речові докази, а саме: диск CD-R із 4 відеозаписами з камери відеонагляду з ТРЦ «Класс» - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у розмірі 653 грн. 80 коп. за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1