Справа № 991/3005/21
Провадження № 1-кс/991/3053/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора щодо розгляду клопотання про роз`яснення повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000592 від 05.09.2017,
ВСТАНОВИВ:
29.04.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі САП) щодо розгляду клопотання про роз`яснення повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000592 від 05.09.2017.
1. Доводи скарги.
У скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ним, як захисником підозрюваної ОСОБА_4 , було подано процесуальному керівнику прокурору САП клопотання від 19.03.2021 про роз`яснення повідомлення про підозру, яке 27.10.2020 складено, погоджено та повідомлено його підзахисній, у зв`язку з тим, що у ньому не описана об`єктивна сторона інкримінованого їй складу злочину. Адвокат ОСОБА_3 вважає, що фактично ОСОБА_5 притягують до кримінальної відповідальності за відсутності у її діях складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Скаржник вказує, що старший групи прокурорів у провадженні прокурор САП ОСОБА_6 , спотворюючи поняття, відповідно до відповіді від 07.04.2021 за вихідним № 16/1/6-18387-17 зазначив, що нібито сторона захисту подала звернення, яке назване клопотанням, а тому клопотання було розглянуто як звернення, порушуючи вимоги ч. 2 ст. 220 КПК України. Зважаючи на вказане, адвокат ОСОБА_3 просить:
- визнати незаконною бездіяльність старшого групи прокурорів у провадженні прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді САП ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000592 від 05.09.2017, пов`язаної з нерозглядом клопотання від 19.03.2021 про роз`яснення повідомлення про підозру, відповідно до вимог ст. 220 КПК України;
-зобов`язати старшого групи прокурорів у провадженні прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді САП ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000592 від 05.09.2017 розглянути клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 від 19.03.2021 про роз`яснення повідомлення про підозру у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

2. Судовий розгляд.
До початку судового розгляду адвокат ОСОБА_3 подав заяву, у якій просив розглянути скаргу без його участі та задовольнити у повному обсязі.
Прокурор САП ОСОБА_8 , який входить до складу групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000592 від 05.09.2017, надіслав до суду заперечення. На думку прокурора, клопотання в порядку ст. 220 КПК України заявляються не з метою прийняття стороною обвинувачення процесуального рішення, а з метою збирання доказів шляхом проведення процесуальних дій, які знаходять своє відображення у відповідному протоколі. Вивченням повідомлення про підозру, складеного стосовно ОСОБА_4 прокурором встановлено, що воно містить всі відомості, передбачені ст. 277 КПК України, зокрема і правову кваліфікацію її дій, тобто фактично вказано в якому кримінальному правопорушенні її підозрюють. За твердженням прокурора, прохання ОСОБА_3 про роз`яснення підозри не є клопотанням в розумінні КПК України, оскільки не стосується безпеки щодо себе, членів своєї сім`ї, близьких родичів, майна, житла тощо, а крім того не ґрунтується на нормах діючого кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню. Просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
3. Оцінка та висновки слідчого судді.
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до процесуального керівника - прокурора САП з клопотанням вих. № 19/03/21/2 від 19.03.2021, у якому просив здійснити процесуальну дію до 29.03.2021 щодо роз`яснення по суті повідомлення про підозру від 27.10.2020, яке складено, погоджено та повідомлено стосовно ОСОБА_4 , роз`яснення ознак об`єктивної сторони складу інкримінованого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, роз`яснення невідповідності правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Листом № 16/1/6-18387-17 від 07.04.2021 старший групи прокурорів у провадженні прокурор САП ОСОБА_6 повідомив про розгляд звернення адвоката ОСОБА_3 та вказав, що прохання про роз`яснення підозри не є клопотанням в розумінні КПК України.
Надання відповіді у формі листа адвокат ОСОБА_3 вважає неналежним розглядом його клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні підозрюваним, його захисником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
У вказаній скарзі оскаржується бездіяльність у вигляді нерозгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 про роз`яснення повідомлення про підозру від 19.03.2021.
У п. 1.3 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначено, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК. При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
У порядку, передбаченому ст. 220 КПК України розглядаються клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій.
Чинний кримінальний процесуальний закон не дає визначення поняттю «процесуальна дія», однак оперує цією категорією (п. 10. ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ч. 5 ст. 27, ст. 28, ст. 36, ст. 40, ст. 42, ст. 53, ст. 93, ст. 114, ст. 135, ст. 280 КПК України тощо).
Системний аналіз положень КПК України дає підстави дійти висновку, що процесуальними діями можуть вважитись дії, які спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на всіх його етапах, вчинені у межах та у порядку, передбаченому законом, з використанням визначених процесуальних механізмів та засобів уповноваженими суб`єктами. Визначальним критерієм, який вказує на те, що дія є процесуальною у межах кримінального провадження, є досягнення певного результату у разі її вчинення, який може вплинути як на хід досудового розслідування, так і на обсяг прав та обов`язків окремих суб`єктів у кримінальному провадженні.
Клопотання адвоката ОСОБА_3 від 19.03.2021 стосувалось роз`яснення повідомлення про підозру ОСОБА_4 .
Чинний кримінальний процесуальний закон не передбачає можливість роз`яснення повідомлення про підозру. Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Отже, з моменту повідомлення про підозру особа набуває вказаний статус і саме з цього моменту вона може користуватись всіма правами та процесуальними можливостями підозрюваного.
У разі незгоди зі змістом повідомлення про підозру, підозрюваний, його захисник чи законний представник може оскаржити повідомлення до слідчого судді (п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України).
Враховуючи чинні положення КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що роз`яснення повідомлення про підозру не лише не передбачено у законі, а й фактично не вплине жодним чином на обсяг прав та обов`язків, а також процесуальний статус ОСОБА_4 у межах кримінального провадження № 0000592 від 05.09.2017. Саме тому роз`яснення повідомлення про підозру не є процесуальною дією у розумінні КПК України.
Таким чином клопотання ОСОБА_3 не є клопотанням про виконання процесуальних дій. Відповідно у прокурора не виникло обов`язку щодо його розгляду у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.
За таких обставин відсутня бездіяльність прокурора, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, адже в даному випадку розгляд клопотання адвоката ОСОБА_3 від 19.03.2021 не в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, не є неналежним процесуальним реагуванням органу слідства.
Враховуючи, що слідчим суддею не було встановлено бездіяльності у діях прокурора САП, у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 необхідно відмовити.
Керуючись ст. 220, 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора щодо розгляду клопотання про роз`яснення повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000592 від 05.09.2017.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1