КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 181 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Держаного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Землянка, Конотопського району, Сумської області, має вищу освіту, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя вказав, що надані стороною обвинувачення документи на обґрунтування клопотання не доводять обґрунтованої підозри ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 191 КК України, а прокурором в судовому засіданні не спростовано, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 02.04.2021 вручено за межами строків досудового розслідування, оскільки в цьому кримінальному провадженні №0000463 від 17.02.2017 йому повідомлялось про підозру 23.04.2018, у зв`язку із чим прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її необгрунтованість та невмотивованість, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на два місяці.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає про наявність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення. Вказує, що слідчий суддя під час дослідження копії рішення Господарського суду м. Києва від 12.09.2006 не взяв до уваги доводи прокурора про наявність рішення Господарського суду м. Києва від 11.07.2017 у справі №910/4250/17, постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017, постанови Вищого Господарського суду України від 06.12.2017, якими зазначено, що рішення Київської міської ради №473/2934 від 24.11.2005 «Про передачу Установі «28 управління начальника робіт» земельних ділянок для будівництва житлового комплексу з підземним паркінгом на АДРЕСА_2 » прийнято поза межами наданих повноважень. Додає, що будівництво житлового комплексу відбувалось за державні кошти, а використання земель оборони, що є державною власністю, не передбачено для житлової забудови.

Також прокурор зазначає, що в межах кримінального провадження №0000463 ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КПК України за іншим фактом заволодіння державного майна, шляхом вилучення та передачі у приватну власність земельної ділянки, що знаходиться на АДРЕСА_3 , площею 24.26 га, внаслідок чого державі спричинено шкоди у розмірі 68 млн. грн., що не стосується заволодіння державним майном по АДРЕСА_2 . Стверджує, що вищевказаний факт за підозрою ОСОБА_8 виділено на підставі постанови прокурора у кримінальному провадженні в окреме кримінальне провадження за № 0000828 від 08.10.2020 та зупинене у зв`язку із хворобою підозрюваного. Додає про обізнаність сторони захисту про сплив досудового розслідування, оскільки підозрюваний не з`являвся на виклики у кримінальному провадженні №0000828.

Далі в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні відомості про наявність у ОСОБА_8 двох підозр в одному кримінальному провадженні №0000463.

Прокурор звертає увагу суду на те, що слідчим суддею не досліджено в повному обсязі матеріали клопотання та долучені до нього документи, які підтверджують існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити інкриміноване кримінальне правопорушення. Додає про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились.

У підсумку прокурор зазначає про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження №0000463, відомості про яке 20.02.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

02.04.2021 о 12 год. 40 хв. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

09.04.2021 старший слідчий в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Держаного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у задоволені якого ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року відмовлено.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність усіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Дослідивши наявні в матеріалах провадження докази, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування долученими до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалами, не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфікуються зач. 5 ст. 191 КК України, тобто він підозрюється у заволодінні службовою особою чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою групою осіб в особливо великих розмірах, проте дослідивши долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що в даному конкретному випадку, за викладених у клопотанні обставин, підстави вважати пред`явлену підозру обґрунтованою, відсутні.

Необхідним буде звернути увагу на те, що відмовляючи у задоволенні клопотання, суд правильно виходив з того, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді документів, які підтверджують використання під час будівництва державних коштів та інвестицій.

Відповідно листа від 01.03.2005 № 1/239 на ім`я Голові КМР за підписом начальника Київського КЕУ ОСОБА_10 , 24.11.2005 Київською міською радою прийнято рішення № 473/2934 «Про передачу Установі «28 управління начальника робіт» земельних ділянок для будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами на вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва», яке у подальшому реалізоване (а.с. 61 т. 1).

На цій земельній ділянці по вул. Хвильового, 3 (раніше вулиця Поліська) у місті Києві, відповідно до договорів №81/И від 28.10.2005 «Про інвестування будівництва житлового мікрорайону по вул. Поліській в Дарницькому районі м. Києва» між ДУ «28 управління начальника робіт» та ТОВ «ИССО», договір генерального підряду № 4 від 09.03.2007 на будівництво житлового мікрорайону по вул. Поліській в Дарницькому районі м. Києва між ДУ «28 управління начальника робіт» та ТОВ «ИССО», додаткових угод №№ 1, 2, 3 за кошти приватних інвесторів, які залучені ТОВ «ИССО».

Відповідно до умов договору №81/И та визначеної договором вартості побудованого житла за актами від 09 та 12.12.2006, 24.11.2017 передані майнові права на побудовані приміщення (а.с. 36-38 т. 1).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19-20/31749-ЕК від 08.12.2020, ОСОБА_8 передав за заниженими цінами ТОВ «ИССО» майнові права на приміщення загальною площею понад 1 471 кв.м. житлової площі у будинках, розташованих за адресою: АДРЕСА_4 , без врахування показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, чим завдав шкоди державі на суму 15 313 720, 80 гривень (а.с. 73-91 т. 1).

У вказаному документі заниження вартості житла та спричинення збитків обґрунтовується необхідністю застосовувати Порядок визначення та застосування показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджений наказом Першого заступника Голови Комітету України з будівництва та архітектури від 27.09.2005 № 174, а також наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.10.2016 № 283 «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла з регіонами України», який визначав опосередкованої вартості житла на момент його передачі.

Разом з тим, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів дійшла висновку про те, що стороною обвинувачення не надано документів, які підтверджують використання під час будівництва державних коштів та інвестицій, у зв`язку із чим відсутні достатні підстави вважити, що саме підозрюваний причетний до інкримінованого кримінального правопорушення, що розслідується.

З огляду на викладене, слід прийти до висновку, що в матеріалах, які долучені до клопотання слідчого, відсутня достатність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, про що обгрунтовано зазначив в ухвалі слідчий суддя.
Необхідним буде відмітити, що стороною обвинувачення не спростовано, що повідомлення про підозру від 02.04.2021 вручено поза межами строків досудового розслідування, з урахуванням тих обставин, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 повідомлено про підозру 23.04.2018 (а.с. 75-85 т. 1).
Посилання прокурора на те, що слідчим суддею не взято до уваги доводи прокурора про наявність рішення Господарського суду м. Києва від 11.07.2017 у справі №910/4250/17, постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017, постанови Вищого Господарського суду України від 06.12.2017, якими зазначено, що рішення Київської міської ради №473/2934 від 24.11.2005 «Про передачу Установі «28 управління начальника робіт» земельних ділянок для будівництва житлового комплексу з підземним паркінгом на АДРЕСА_2 » прийнято поза межами наданих повноважень, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, як і твердження прокурора про те, що будівництво житлового комплексу відбувалось за державні кошти, а використання земель оборони, що є державною власністю, не передбачено для житлової забудови.

Твердження сторони обвинувачення про обізнаність сторони захисту щодо спливу терміну досудового розслідування, оскільки підозрюваний не з`являвся на виклики у кримінальному провадженні №0000828, не є визначеною законом самостійною підставою для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Виходячи з того, що органом досудового розслідування не доведено обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 .
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведених порушень КПК України, є передчасними, а тому не заслуговують на увагу у даному судовому засіданні.
Посилання автора апеляційної скарги на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0000463 про застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4