Справа № 396/1463/20
Провадження № 1-кп/396/79/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2021 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, освіта середня, не заміжня, не працює, на утриманні має 3-х малолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не має, раніше не судима,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Новоукраїнка Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, на утриманні має 1-ну малолітню дитину, осіб похилого віку на утриманні не має, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинили злісне невиконання батьками встановлених законом обов"язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.01.2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є батьками малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Малолітній ОСОБА_7 будучи фізично, інтелектуально, морально, культурно, духовно і соціально нерозвиненим та неготовим до самостійного життя, проживав разом із своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_4 та в силу свого малолітнього віку потребував постійного догляду з боку батьків, організації здорового харчування, фізичного та духовного розвитку.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будучи батьками малолітнього ОСОБА_7 діючи умисно, в порушення вимог ст.ст.8,11,12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.150 Сімейного кодексу України, злісно не виконували обов`язки щодо піклування про стан здоров`я дитини, шляхом ухилення від догляду за ним, та від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо забезпечення дитини раціональним харчуванням, доступом до кваліфікованої медичної допомоги, фізичного та духовного розвитку.
Зокрема, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в свою чергу достовірно знаючи, що малолітній ОСОБА_7 через свій вік не має можливості для самостійного забезпечення харчуванням та позбавлений можливості вжиття заходів до самозбереження, не виконували своїх батьківських обов`язків, та усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, розуміючи та передбачаючи настання наслідків розуміючи суть покладених на них вимог, щодо забезпечення нормального розвитку і виховання дитини, а також піклування про його здоров`я та безпеку життя, необхідність їх реального виконання, проживаючи разом та з малолітніми дітьми ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , користуючи своєю безкарністю через неможливість вчинити спротив чи повідомити про вчинення протиправних дій до правоохоронних органів ОСОБА_7 в силу малолітнього віку, за попередньою змовою з співмешканкою ОСОБА_5 , упродовж січня - червня 2020 року, обмежували малолітнього ОСОБА_7 в правильному отриманні їжі, у доступі до соціального розвитку та спілкування, нормального фізичного розвитку та свіжого повітря, утримуючи малолітнього у приміщенні однієї з кімнат будинку, не забезпечували санітарними умовами проживання, виховання та утримання дитини, у результаті чого малолітній ОСОБА_7 через свій малолітній вік був виснажений голодом та не отримував нормального харчування.
Крім того ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вживали ніяких заходів щодо, надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги потерпілому шляхом звернення до медичних закладів системи охорони здоров`я України, крім того не реагували на медичний персонал Новоукраїнської ЦРЛ лікарів педіатрів, про звернення до лікарні для огляду, та рекомендацію медичних працівників щодо термінової госпіталізації останнього на стаціонарне лікування категорично відмовлялись.
Своїми умисними та протиправними діями обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , злісно не виконуючи обов`язки щодо піклування про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що призвело до тяжких наслідків, а саме дитина виховується в антисанітарних умовах, у дитини брудний одяг, дитина відстає у вазі біля 25%, яка не відповідає його віку, має захворювання гіпотрофію 2 ступеню, у дитини також наявна анемія. Зазначені хвороби є наслідком недостатнього, незбалансованого харчування, недодержання режиму, відсутності прогулянок на свіжому повітрі, несвоєчасності або повній відсутності вживання вітамінів, та пов`язані із неналежним доглядом його батьками за ним.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав за обставин викладених в обвинувачльному акті, пояснивши, що любить малолітнього сина ОСОБА_10 , доглядали його з дружиною як могли, годували, купали, не знали, що це може призвести до таких негативних наслідків. Крім того додав, що лікарі не повідомили, що дитина не сприймає лактозу. Кається у вчиненому та просить суворо не карати.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала за обставин викладених в обвинувачльному акті, надавши пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_4 . Крім того додала, що проблему помітила коли дитині було 3 місяці. Розкаялась у вчиненому. Просила суд суворо не карати, зважити, що в неї на утриманні перебуває, ще двоє малолітніх дітей.
Законний представник потерпілого ОСОБА_6 , представник служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації, в судовому засіданні пояснила, що їх раніше батьки не допускали до дитини та на даний час у обвинувачених змінилося ставлення до дитини.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинувачених, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченим, учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення крім їх показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів.
З врахуванням вище зазначеного, суд дослідив та перевірив представлені по справі докази у зазначеному вище порядку, надав їм належну оцінку в їх сукупності та приходить до висновку про винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 166 КК України, так як обвинувачені злісно не виконували батьківських обов`язків встановлених законом по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , необхідне і достатнє для їх виправлення і попередження скоєння ними нових правопорушень, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинувачених, стан здоров`я, умови життя, ставлення обвинувачених до вчинених діяннь, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України - скоєно нетяжкий злочин.
Дослідивши дані про особу обвинувачених, судом встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, офіційно не працює, скарг на стан здоров`я не має, фізично здоровий і придатний до фізичної праці, на «Д» обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - суд визнає вчинення злочину групою осіб та відносно малолітньої особи.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РС філії ДУ "Центр пробації" вважають, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання прокарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній.
Обвинувачена ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, не заміжня, не працює, на утриманні має 3-х малолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не має, фізично здорова і придатна до фізичної праці, на «Д» обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судима.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , - суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , - суд визнає вчинення злочину групою осіб та відносно малолітньої особи.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РС філії ДУ "Центр пробації" вважають, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання прокарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Ризик вчинення ОСОБА_11 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній.
Суд приймає до уваги досудові доповіді уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічні характеристики обвинувачених, складені відповідно до вимог ст.314-1 КПК України.
Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
На підставі ст.65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи встановлені обставини, оцінюючи докази провадження, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а також наявність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи стан здоров`я обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд дійшов висновку та вважає, що обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за доцільне застосувати та призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті.
Також враховуючи характеризуючі дані на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, а тому, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, за можливе звільнити їх від відбуття покарання, якщо вони протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину, та виконають покладені на них судом обов`язки.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, з випробовуванням, і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до п. 1, 2. ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України та призначити їй покаранняу виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання, з випробовуванням, і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до п. 1, 2. ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- медичну документацію, яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути Новоукраїнській ЦРЛ.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1