справа № 208/6681/20
№ провадження 1-в/208/76/21
УХВАЛА
Іменем України

16 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Днiпродзержинська Дніпропетровської області, у складi:

головуючого, суддi ОСОБА_1 , при секретарi ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи Поліщук

у відкритому судовому засiданнi у м. Камянське, в режимі відео конференції під час трансляції з Кам`янської ВК-34, розглянувши подання адміністрації зазначеної установи про умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Василівка, Запорізької області, громадянки України, засудженої вироком Василівського районного суду Запорізької області від 25.12.2013 року за ст. 115 ч.1 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі,-

в с т а н о в и в :

Вироком Василівського районного суду Запорізької області від 25.12.2013 року, ОСОБА_5 засуджена за ст. 115 ч.1 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.02.2016 року, в с трок відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення засудженої з 11.07.2013 року по 12.03.2014 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання 11.07.2013 року, кінець строку 10.05.2021 року.

В судовому засіданні, представник установи подання підтримала, просила його задовольнити. Пояснити підстави застосування до засудженої заохочень за сумлінне ставлення до праці, не змогла.

Засуджена ОСОБА_5 просила застосувати до неї умовно-дострокове звільнення, вину у скоєнні злочину визнає.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання. Зазначила, що засуджена не розкаялась у вчиненні особливо тяжкого злочину протиправного позбавлення життя іншої людини. Матеріали подання та особової справи свідчать про відсутність матеріальних підстав застосування до засудженої подяк, вони є формальними.

Суд розглянувши заяву, вислухав учасників засідання, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Застосування умовно-дострокового звільнення підтверджує принцип кримінального права, згідно з яким покарання призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є матеріальна підстава як доведеність виправлення засудженого, формалізована підстави як фактичне відбуття засудженим відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання. Засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді позбавлення волі. Під сумлінним ставленням до праці звичайно розуміють чесне та повне виконання своїх трудових обов`язків, підвищення ділової кваліфікації, суворе додержання правил техніки безпеки тощо.

Засуджена ОСОБА_5 відбуває покарання в ВК № 34. На час розгляду справи відбула ? частини призначеного судом покарання. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_5 має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

При вивченні особової справи засудженої встановлено, що засіданням спостережної комісії та комісії ДУ ВК №34 відмовлено в застосуванні ст. 100, 101 КВК України з причин задовільного ставлення до праці, потрібність постійного контролю адміністрації. У спілкуванні з працівниками адміністрації засуджена не щира, правил санітарії та гігієни намагається дотримуватися, потребує постійного контролю. Вину визнає частково, позитивних змін в її свідомості не спостерігається.

Засіданням спостережної комісії від 05.04.2019 року, ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України з причин посереднього ставлення до роботи, не щирості з робітниками адміністрації, складних відносин в бригаді, агресивності, байдужості, не уважності до обов`язків підтримки чистоти у відділенні. Вину у скоєному злочину визнає частково.

Разом з тим, відповідно до характеристики, яка міститься в матеріалах справи що розглядається, ОСОБА_5 відбуваючи покарання в установі з травня 2014 року, до роботи ставилась відповідально, своєчасно виконуючи наданий об`єм роботи проявляла зацікавленість в роботі. В колективі засуджених з усіма підтримує дружні стосунки та допомагає іншим засудженим. Товариська, оптимістична та врівноважена.

Відповідно до матеріалів справи, з серпня 2014 року в установі знаходиться виконавчий лист про стягнення з засудженої 176 107 гривень, який ОСОБА_5 сплачує з заробітної плати.

Судом встановлено, що при отриманні засудженою за останні півроку заробітної плати у загальній сумі 12 485 гривень, в рахунок оплати виконавчого листа перераховано лише 680 гривень.

Особова справа відносно засудженої не містить об`єктивних підстав застосування до ОСОБА_5 подяки за сумлінне ставлення до праці, та воно фактично застосовані за умов середніх показників її роботи у бригаді.

В судовому засіданні представник установи відбуття покарання причини невідповідності характеристик, підстави застосування подяк, пояснити не зміг.

Згідно Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання…», при вирішення питання про умовно-дострокове звільнення судам повинно ретельно вивчатись ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці.

Суд вважає, що у судовому засіданні встановлена тільки формалізована підстава застосування до засудженої ст. 81 КК України, як фактичне відбуття нею відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання.

Належна поведінка підтверджується відсутністю у засудженої стягнень. Натомість критерій сумлінного ставлення засудженої ОСОБА_5 до праці, тобто одна з складових матеріальної підстави умовно-дострокового звільнення, нічим не підтверджена.

Ставлення засудженої до вчиненого злочину, на думку суду також не містить ознак щирого розкаяння як щирого жалю з приводу вчиненого особливо тяжкого злочину та осудження своєї колишньої протиправної поведінки.

Формальне ставлення до застосування ст. 81 КК України є неприпустимим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК, 81 КК, 154 КВК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні подання Кам`янської ВК-34 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про її умовно-дострокове звільнення від відбуття частини покарання, яка залишилася і призначена Василівського районного суду Запорізької області від 25.12.2013 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через районний суд, протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1