ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2236/21 Справа № 188/1623/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2021 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Добропілля Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2021 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто з 14 год. 00 хв. 23.07.2021 до 14 год. 00 хв. 20.09.2021 або зміни запобіжного заходу відповідно до положень гл. 18 § 1 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції встановивши продовження існування ризиків, можливих спроб вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду дійшов висновку про обґрунтованість обвинувачення щодо ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , виходячи з її змісту, просить застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
В якості доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на те, що він утримується під вартою у кримінальному провадженні, в межах якого докази сфальсифіковані, в той час як прокурор вказує на його попередні судимості. Також, апелянт посилається на те, що він має захворювання, у нього є дружина, яка є сиротою та інвалідом, а також двоє неповнолітніх дітей.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.
Вирішуючи питання законності судового рішення, ухваленого щодо обвинуваченого суд зазначає таке.
Згідно із ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
При цьому, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 1-р/2017 від 23 листопада 2017 року зазначив, що висновки слідчого судді ще до будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі в`язку з його доступом до зброї.
В силу вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи водять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 5 статті 199 КПК України, передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого вартою.
Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії передньої ухвали про тримання під вартою.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.
Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області знаходяться матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.
16 червня 2021 року, судом першої інстанції розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів окрім як тримання під вартою.
Так, суд першої інстанції, як слідує з ухвали, встановив, що є доведеними заявлені стороною обвинувачення ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на репутацію ОСОБА_5 , який має непогашені судимості за вчинення злочинів , в цьому провадженні намагався втекти з місця вчинення злочину, маючи при собі зброю.
Колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з цим, колегією суддів не встановлено переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_5 під вартою, в той час як останнім лише вказується на його хворобу, без конкретизації та надання відповідних медичних висновків.
З огляду на викладене, доводи скарги про те, що прокурором та судом не обґрунтовані ризики, є безпідставними і такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки наявність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, не зменшились є обґрунтованими та об`єктивно існують, а тому для їх запобіганню було продовжено застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
При цьому, продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява № 28969/04 від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про продовження строку обвинуваченому під вартою є обґрунтованим, та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами.
При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 372 КПК України, ухвала, що викладається окремим документом, складається, в тому числі з резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її проголошення.
Разом з цим, в ході апеляційного перегляду ухали встановлено, що її резолютивна частина не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки суд першої інстанції продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому вказав ....або зміни запобіжного заходу відповідно до положень гл. 18 § 1 КПК України, чим вийшов за межі поданого прокурором клопотання.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни оскаржуваної ухвали, шляхом виключення з її резолютивної частини посилання ....або зміни запобіжного заходу відповідно до положень гл. 18 § 1 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2021 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , змінити.
Виключити з резолютивної частини ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2021 року щодо ОСОБА_5 посилання суду на те, що продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 може бути зміненим відповідно до положень гл. 18 § 1 КПК України.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4