Провадження № 1-кс/761/7875/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції
скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18 червня 2019 року про закриття кримінального провадження під № 0000657, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2019, подану в порядку статті 303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва 11.07.2019 (вх.№69024) надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18 червня 2019 року про закриття кримінального провадження під № 0000657 від 25.03.2019.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 31.01.2020 скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18 червня 2019 року про закриття кримінального провадження під № 0000657 від 25.03.2019, залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.01.2021 скасувано рішення судувід 31.01.2020 та признаечно новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

Підставою для скасування ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 31.01.2020, слугував висновок колегії суддів про порушення слідчим суддею вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, згідно з приписами якої розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі, особи, яка подала скаргу.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді справу №761/27341/19 розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги заявник зазначав, що 18.06.2019 слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Києві ОСОБА_4 прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000657 від 25.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 382 КК України.

Вказана постанова, на думку заявника, є незаконною, оскільки ТУ ДБР у м.Києві є неуповноваженим органом дізнання, слідством не вирішено питання про статус ОСОБА_3 як потерпілого, незважаючи на відповідні підстави.

Крім того, вказав, що слідчим не виконано ухвали Солом`янського районного суду м.Києва від 14.01.2019 (справа № 760/27168/19 провадження №1-кс/760/94/19), Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2018, та не опитано заявника, а лише допитано останнього в якості свідка, також не спростовано наявність спричиненої шкоди ОСОБА_3 , незважаючи на існуючі у справі докази.

Заявник взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Львівського апеляційного суду. Скаргу підтримав у повному обсязі, просив, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, скаргу задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. На адресу суду направив матеріали кримінального провадження №0000657.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення заявника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Стаття 9 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів скарги вбачається, що Другим слідчим відділом ТУ ДБР у м.Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000657, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2019 за ознакми вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.382 КК України.

Постановою прокурора відділу організацї і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслдіувань, розташованого умісті Києві (з місцем постійної дислокації у місті Києві) управління організації і процесуального керівництва управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівнитцва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами ті підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України від 23.05.2019 матеріали досудового розслідування №0000657 об`єднано з матеріалами досудового розслідування №0000657 за №0000657.

Постановою слідчого Другого відділу (відділу з розслідувань злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань від 18.06.2019 закрито кримінальне провадження №0000657, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.382 КК України.

Кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000658 від 25.03.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019, якою уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 06.10.2019 щодо умисного невиконання ухвали слідчого судді службовими особами Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що допитаний під час досудового розслідування у якості свідка ОСОБА_3 повідомив, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2018 (справа №760/16535/18, провадження № 1 -кс/760/8706/18) уповноважених посадових осіб НАБУ було зобов`язано виконати вимоги ст.214 КПК України щодо можливих протиправних дій службових осіб ГУНП у Львівській області, слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області.

03.09.2019 НАБУ на виконання ухвали внесено відомості до ЄРДР за № 0000844 від 03.09.2018 за ч. 1 ст. 364 КК України. Водночас, на думку заявника, уповноважені посадові особи НАБУ були зобов`язані внести до ЄРДР ще й відомості по ст. 365, 382 КК України, чого останні не вчинили, що, на думку ОСОБА_3 , містить ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.364 та ст.382 КК України.

Також, під час досудового розслідування детективом НАБУ ОСОБА_5 13.09.2018 було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000844 від 03.09.2018, що позбавило заявника можливості контролю законності дій та рішень слідчого.

Обставини справи, на думку заявника, свідчать, що Директор НАБУ домовився з керівником САП та відправив йому 09.10.2018 кримінальне провадження № 0000844 від 04.09.2018 на підставі усної домовленості і лише 19.10.2018 вказане оформлено офіційно. Тобто, і Директор НАБУ і керівник САП вчинили дії щодо унеможливлення його ознайомлення з матеріалами кримінальної справи.

Листом від 13.11.2018 № 04441-188/42618 слідчий ТУ НАБУ повідомив ОСОБА_3 про відправлення кримінального провадження № 0000844 від 04.09.2018 до САП з подальшою передачею справи до ТУ НП у Львівській області. Тобто, справа передана ГУ НП у Львівській області, для розслідування протиправних корупційних дій і рішень керівництва та інших уповноважених посадових осіб ГУ НП у Львівській області, а також розслідування факту організації наведеним керівником невиконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду м Львова від 22.01.2018 (справа№461/458/18, провадження № 1-кс/461/388/18).

На його думку, посадові особи НАБУ та САП протиправно вчинили передачу кримінального провадження № 0000844 від 04.09.2018 до ГУ НП у Львівській області для розслідування кримінальних правопорушень керівника ГУ НП у Львівській області, а також посадові особи САП протиправно організували вилучення у НАБУ, призначеного для розслідування корупційних злочинів, та передачу кримінального провадження № 0000844 від 04.09.2018 року для проведення розслідування слідству ГУ НП у Львівській області, який не має повноважень розслідування кримінальних правопорушень за ст. 364 КК України.

14.01.2019 Солом`янським районним судом м.Києва (справа № 760/27168/18 пров. №1-кс/760/94/19) за скаргою ОСОБА_3 скасовано постанову слідчого Львівського ТУ НАБУ про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000844 від 04.09.2018.

При цьому, НАБУ до сьогодні не виконало наведене судове рішення - тобто, уповноваженими посадовими особами НАБУ вчинено кримінальні правопорушення за ст.ст.364, 382 КК України.

11.02.2019 ухвалою Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/62010/18-к), за його скаргою, уповноважених посадових осіб САП зобов`язано виконати вимоги ст.214 КПК України, при отриманні звернення (Заяви) № 39 до Голови ВРУ від 06.10.2018 та розпочати досудове розслідування стосовно вищенаведених посадових осіб НАБУ.

25.03.2019 САП, на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва (справа №757/62010/18-к), відкрито кримінальні провадження стосовно вищенаведених посадових осіб НАБУ за ст.ст. 364 (кримінальне провадження №0000658), 382 (кримінальне провадження №0000657) КК України.

Допитана під час досудового розслідування в якості свідка детектив четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 показала, що 27.06.2018 Солом`янським районним судом міста Києва винесена ухвала про задоволення скарги ОСОБА_3 та зобов`язання уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, зазначені в заяві ОСОБА_3

03.09.2018 на виконання вказаної ухвали нею були внесені відомості до ЄРДР та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000844 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

У заяві від 25.05.2018 ОСОБА_3 вказував на обставини, які могли свідчити про зловживання службовим становищем службовими особами Головного управління Національної поліції у Львівській області, слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області та прокурорів Сихівського відділення Львівської місцевої прокуратури під час виконання останніми своїх службових обов`язків щодо розслідування кримінальних проваджень та здійснення процесуального керівництва.

Окрім того, 12 вересня 2018 року на адресу Національного антикорупційного бюро України від ОСОБА_3 надійшло звернення №1 про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

13 вересня 2018 року у межах кримінального провадження №0000844 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у даному провадженні. Вказане рішення нею було прийнято з наступних підстав: відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим, ч.5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Також, згідно вимог частини 4 вказаної статті, потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Зважаючи на це, слідчим прийнято рішення про наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення подана особою, якій безпосередньо не спричинено моральної, фізичної або матеріальної шкоди, а тому, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.55 КПК України, відсутні достатні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000844.

Також пояснено, що супровідним листом від 09.10.2018 №0441-006/38209, кримінальне провадження № 0000844 у порядку ст. 216 КПК України скеровано до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури для визначення підслідності, рішення про що прийнято прокурорами та підслідність у вказаному кримінальному провадженні ніби як визначено за ГУНП в Львівській області. Хто наразі здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, їй невідомо.

Щодо невиконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду ОСОБА_6 від 14.01.2019 у справі № 760/27168/18 у частині, що стосується зобов`язання уповноважених службових осіб НАБУ вжити відповідних процесуальних дій щодо залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження №0000844 у якості потерпілого ОСОБА_5 повідомила, що не пригадує, щоб вона зазначену ухвалу отримувала до виконання. Нею звернуто увагу, що на час прийняття слідчим суддею зазначеної ухвали останнім не було досліджено питання щодо органу досудового розслідування, який здійснював розслідування станом на день розгляду скарги у вказаному кримінальному провадженні та неможливості уповноважених службових осіб НАБУ вжити відповідних процесуальних дій щодо залучення ОСОБА_3 до провадження №0000844 у якості потерпілого, оскільки досудове розслідування ними вже не здійснювалося.

На виконання доручення оперативними підрозділами до матеріалів виконаного доручення долучено:

- лист НАБУ про направлення ОСОБА_3 повідомлення про початок досудового розслідування та витяг з С`РДР від 04.09.2018 № 0442- 188/33888;

- лист НАБУ про направлення ОСОБА_3 постанови про відмови у визнанні потерпілим від 05.10.2018 № 0441-188/37831;

- витяг з Єдиного державного реєстру судових рішення - ухвали Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2018 у справі № 461/458/18, якою зобов`язати уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за зверненням ОСОБА 1 від 31.10.2017 р., адресованим Прем`єр-міністру України, яке долучено до. кримінального провадження №0000081;

- витяг з Єдиного державного реєстру судових - ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2018 у справі № 760/16535/18, якою скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволено частково та зобов`язано уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України протягом 24 годин з моменту отримання ухвали слідчого судді внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (зверненням) ОСОБА_1 від 25 травня 2018 за № 10;

- витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень - ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 14.01.2019 у справі № 760/27168/18, якою скасовано постанову детектива Національного бюро Першого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 13.09.2018р. про відмову у визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000844 та зобов`язано уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України вжити відповідні процесуальні дії щодо залучення ОСОБА1 до кримінального провадження № 0000844 у якості потерпілого.

- витяг з Єдиного державного реєстру судових рішення Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019 у справі № 757/62010/18-к, якою скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення - задоволено частково та зобов`язано уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА 1 від 06.09.2018 року №39, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

- підписи продавців сільськогосподарської продукції, які уповноважили ОСОБА_3 представляти їх інтереси;

- рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару;

- дві скарги та звернення ОСОБА_3 № 1, 2, 3, 10, 39.

Отже, дослідивши матеріали скарги, можна зробити висновок про те, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2018 у справі № 760/16535/18 посадовими особами Національного антикорупційного бюро України виконана, оскільки відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 під № 10 внесені до ЄРДР № 0000844 від 03.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Щодо незгоди заявника з правовою кваліфікацією кримінального провадження № 0000844 від 03.09.2018, розпочатого за ч. 1 ст. 364 КК України, слід зазначити, що відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Отже у випадку встановлення під час досудового розслідування достатніх підстав для зміни попередньої кваліфікації слідчий (детектив) має право її змінити.

Крім того, виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 14.01.2019 у справі № 760/27168/18, якою скасовано постанову детектива Національного бюро Першого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 13.09.2018 про відмову у визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000844 та зобов`язано уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України вжити відповідні процесуальні дії щодо залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0000844 у якості потерпілого, слд зазначити, що слідчий (детектив) уповноважений приймати відповідні процесуальні рішення у тих кримінальних провадженнях, в яких він здійснює досудове розслідування.

Беручи до уваги те, що 19.10.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000844 визначено за ГУ НП у Львівській області, правових підстав для визнання слідчим (детективом) Національного антикорупційного бюро України потерпілим ОСОБА_3 до отримання в провадження матеріалів кримінального провадження № 0000844 КПК України не передбачено.

Під час досудового розслідування встановлено, що прямий умисел в діях уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України не вчиняти процесуальні дії щодо залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0000844 у якості потерпілого відсутній, оскільки матеріали зазначеного кримінального провадження, передані для подальшого досудового розслідування до ГУ НП у Львівській області.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо спричинення ОСОБА_3 істотної шкоди органом досудового розслідування не отримано.

Таким чином, слідчим встановлено, що кримінальне провадження за фактом можливого зловживання владою або службовим становищем та невиконання рішення суду службовими особами Національного антикорупційного бюро України підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382 КК України та ознак складу іншого кримінально-караного діяння.

При цьому, слід звернути увагу на те, що частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40, ч.4 ст. 40-1 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження. Правова підстава даного виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового провадження, а і підстав його закриття.

На переконання слідчого судді згідно ч. 2 ст. 9, ст. ст. 94, 110, 284 КПК України, слідчий належним чином дослідив обставини кримінального провадження, дав їм правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження.

Доводи заявника щодо неповноти досудового розслідування та недопустимість доказів покладених у висновок слідчого про закриття кримінального провадження не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду скарги, а інші доводи є не суттєвими та не спростовують рішення слідчого.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для задоволення скарги заявника про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 303, 304, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18 червня 2019 року про закриття кримінального провадження під № 0000657, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2019, подану в порядку статті 303 КПК України, - залишити без задоволення.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1