УХВАЛА
Іменем України
01.04.2021 Справа №607/5424/21 Провадження № 1-кс/607/1822/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 25.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

30.03.2021 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 25.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.03.2021 накладений арешт на транспортний засіб марки «Renault» моделі «Magane», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 . Заявник зазначає, що на даний час з даним транспортним засобом у цьому кримінальному провадженні проведені усі необхідні слідчі дії, а тому просить скасувати арешт, накладений на таке майно та повернути вказаний автомобіль власнику ОСОБА_3 .

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився. Подав заяву про здійснення судового розгляду у його відсутність, клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явився. Подав клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі, заперечував проти клопотання ОСОБА_3 з тих підстав, що транспортний засіб марки «Renault» моделі «Magane», державний номерний знак НОМЕР_1 ,згідно з постановою слідчого визнаний речовим доказом.

Вказане згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.03.2021 накладений арешт на транспортний засіб марки «Renault» моделі «Magane», державний номерний знак НОМЕР_1 , з тих підстав, що таке майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також з метою збереження речових доказів, які необхідні для проведення криміналістичних експертиз, інших слідчих дій та для дослідження всіх обставин справи, так як незастосування арешту майна може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «Renault» моделі «Magane», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

З долучених до клопотання матеріалів слідчий суддя встановив, що відповідно до повідомлення № 2714/115/4/03 від 29.03.2021 наданого старшим слідчим СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , яка перебуває у складі слідчої групи у кримінальному провадження № 0000036 від 25.02.2021, з транспортним засобом марки «Renault» моделі «Magane», державний номерний знак НОМЕР_1 , проведено експертизи, а тому потреба в подальшому арешті вказаного автомобіля відсутня.
Вказане дає підстави дійти висновку про можливе досягнення мети застосованого арешту та про відсутність потреби в подальшому зберіганні даного майна на майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Однак відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на власника майна. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому жоден учасник не позбавлений можливості надати ці докази.

Викладені обставини свідчать про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, стороною обвинувачення не доведено існування обставин, які підтверджують, що у разі передачі вказаного транспортного засобу його власнику, такий автомобіль може бути знищений чи прихований. Посилання прокурора на необхідність відмови у цьому клопотанні з тих підстав, що дане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, не ґрунтується на вимогах закону, відповідно до яких арешт накладається на майно, яке є речовим доказом, не за будь-яких умов, а лише з метою збереження такого речового доказу.

При цьому слідчим суддею враховано можливість виконати завдання щодо повного та всебічного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, для виконання якого був накладений арешт, без застосованого вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у частині користування транспортним засобом.

Так само і ОСОБА_3 , який є ініціатором цього клопотання, не доводить беззаперечно проведення усіх необхідних слідчих дій з належним йому автомобілем, що може слугувати підставою для повного скасування арешту та повернення власнику майна з правом відчужувати його, розпоряджатися та користуватися ним.

При цьому, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще триває, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для скасування заборони відчуження арештованого майна та розпорядження ним, проте не вбачає підстав для подальшої заборони власнику користуватися автомобілем. Відтак клопотання слід задовольнити частково, повернувши таке майно власнику з правом користування без права його відчуження та розпорядження ним.

Керуючись ст. 98, 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 25.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.03.2021 на транспортний засіб марки «Renault» моделі «Magane», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , в частині позбавлення права користування даним автомобілем.
Передати ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «Renault» моделі «Magane», державний номерний знак НОМЕР_1 , з правом користування даним автомобілем та без права його відчуження та розпорядження ним.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1