Справа № 308/6372/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 28.01.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Угля Тячівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, , з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2021 перебуваючи на чергуванні поліцейський взводу №1 роти №1 УПП в Закарпатській області ДПП ОСОБА_6 , разом з заступником командира взводу №1 роти №1 УПП в Закарпатській області ДПП ОСОБА_7 , інспектором УПП в Закарпатській області ДПП ОСОБА_8 та інспектором взводу №1 роти №1 УПП в Закарпатській області ДПП ОСОБА_9 , під час виконання службових обов`язків проводили відпрацювання з лазерним пристроєм вимірювання швидкості руху «Тру кам» на автодорозі М-06 поблизу 800 кілометру.

Так, того ж дня о 14 годині 20 хвилин за порушення ПДР, а саме перевищення дозволеної швидкості, було зупинено транспортний засіб марки «Ореl» моделі «Astra», номерний знак Словацької республіки « НОМЕР_1 » під керуванням гр. ОСОБА_4 . Під час перевірки документів було виявлено відсутність прав на керування транспортним засобом та повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення, на що останній почав поводити себе знервовано та підійшов до задньої частини вказаного вище автомобіля.

Після цього, ОСОБА_4 різко сів за кермо транспортного засобу марки «Ореl», моделі «Astra», номерний знак Словацької республіки « НОМЕР_1 », та почав рух у напрямку м. Мукачево, в ході чого працівники поліції сіли у службові автомобілі та увімкнувши світлозвукові маячки синьо-червоного кольору, почали рух за автомобілем, яким керував гр. ОСОБА_4 .

Однак, останній ігноруючи законну вимогу працівників поліції про зупинку, продовжував рух, в ході чого його було зупинено шляхом блокування транспортного засобу та заступник командира взводу №1 роти №1 УПП в Закарпатській області ДПП ОСОБА_7 , підійшовши до ведійських дверей транспортного засобу марки «Ореl», моделі «Astra», номерний знак Словацької республіки « НОМЕР_1 », та із застосування фізичної сили намагався витягнути гр. ОСОБА_4 з автомобіля, який в свою чергу, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 дійсно є працівником правоохоронного органу, а його вимоги є правомірними та законними, маючи умисел на протидію здійсненню останнім покладених на нього службових обов`язків, діючи з прямим умислом, відштовхнув двома руками від себе ОСОБА_7 , тим самим вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

На подальшу вимогу поліцейських припинити опір працівникам правоохоронних органів ОСОБА_4 не відреагував, та під час застосування до останнього спеціального засобу «кайданки», активно протидіяв, в ході чого схопився руками за формений одяг поліцейського взводу №1 роти №1 УПП в Закарпатській області ДПП ОСОБА_6 та зірвав з нього нагрудну камеру та спеціальний жетон, внаслідок чого вказані речі впали на землю.

Надалі, дії ОСОБА_4 були припинені в результаті застосування співробітниками поліції у відповідності до ст. ст. 44 та 45 ЗУ «Про Національну поліцію» фізичну силу та спеціальний засіб.

Більше того, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення його затримання працівниками поліції які виконували свої обов`язки, здійснив вплив на останніх, перешкодивши їхній діяльності, спрямованій на припинення правопорушення, що виразилось у вступі з ними у словесну перепалку, чим вчинив втручання в діяльність працівника правоохоронного органу при виконанні ним службових обов`язків з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 342 КК України, а саме як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, та ч. 1 ст. 343 КК України, тобто у впливі у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.05.2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 та призначити останньому визначену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно з якою він надає згоду на затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе виним, згідно з положеннями ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину та кримінального проступку. Він розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Угода не суперечить вимогам КК та КПК України, а тому суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч. 3 ст. 342 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 343 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому, яких роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 342 КК України, а саме як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та ч. 1 ст. 343 КК України, тобто у впливі у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних речовин.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, суд призначає узгоджене сторонами вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 13 травня 2021 року.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 травня 2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 28.01.2021 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 1 ст. 343 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 342 КК України виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за ч. 1 ст. 343 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: ком пакт диск DVD-RV, на якому містяться відеозаписи з нагрудних бодікамер поліцейських зберігати при матеріалах справи.

Судові витрати по справі відсутні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1