В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

15 квітня 2021 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2020 року за номером 0000641 у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
В ніч з 31 жовтня 2020 року на 01 листопада 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього винник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення та визначив об`єктом свого злочинного посягання матеріальні цінності, які могли знаходитись в підсобному приміщенні, яке розташовано в парадній №5 вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно, протиправно, шляхом підбору ключа, ОСОБА_5 відкрив двері підсобного приміщення та проник всередину.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: велосипед червоного кольору, марки «Optimabikes», вартістю 6000 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 6 000 гривень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Потерпіла про дату, час та місце розгляду провадження сповіщена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.
Враховуючи повне визнання підозрюваним ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому кримінальному злочину, 24 лютого 2021 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування укладена угода про визнання винуватості. При цьому потерпіла ОСОБА_6 на підставі ч. 4 ст. 469 КПК надала згоду на укладення зазначеної угоди. Відповідно до умов угоди, ОСОБА_5 зобов`язувався: беззастережно визнати свою вину у вчиненні зазначеного злочину. Також сторони угоди, домовились про призначення ОСОБА_5 міри покарання відповідно до санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком, тривалість якого буде встановлено судом із покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України на розсуд суду.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що дійсно укладав угоду з прокурором про визнання винуватості. Потерпіла надала прокурору згоду на укладання угоди про визнання винуватості з підозрюваним. Жодних заперечень не висловлювала.
В судовому засіданні, судом також встановлено, що обвинувачений повністю розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та він має відповідні права передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, узгоджений вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд під час підготовчого судового засідання переконався, що укладена угода підозрюваним та прокурором є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Вирішуючи питання щодо відповідності угоди вимогам КПК, судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України класифікується як тяжкий злочин. Обвинувачений під час досудового розслідування та під час підготовчого судового засідання повністю визнав свою вину у інкримінованому злочині. Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні підтримали укладену угоду та просять суд її затвердити. Прокурор також просив затвердити угоду.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) дотримані вимоги ст. ст. 469, 471 КПК України щодо підстав для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди повністю відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Будь яких перешкод для укладення угоди, судом не встановлено.
Суд не досліджує докази по кримінальному провадженню, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому Главою 35 КПК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 має середню освіту, не працевлаштований, однак зі слів обвинуваченого, він чотири роки працює без офіційного працевлаштування на автомобільній мийки. Крім того, останній ініціативно співпрацював з досудовим розслідуванням, а саме - активно сприяв розкриттю даного злочину та швидкому досудовому розслідуванню, що свідчить про наявність суспільного інтересу. Раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_5 не схильний до системного вчинення правопорушень.
Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, а також враховуючи угоду про визнання винуватості, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі. Разом з тим, відповідно до ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Підстав для відмови в угоді та призначення більш суворого покарання, суд не находить.
Підстави для задоволення цивільного позову:
При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК, ст. 13 ЦПК і ст. 1166 ЦК.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що шкода завдана ОСОБА_6 заподіяна обвинуваченим ОСОБА_5 . Сам обвинувачений у суді повністю визнав всі позовні вимоги потерпілої.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК, яка встановлює диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

Документально потерпілою підтверджено заподіяння матеріальної шкоди у загальній сумі 6000 гривень 00 копійок. Суд вважає за необхідне позов потерпілої особи в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі.

При вирішенні цивільного позову, суд також враховує повне визнання обвинуваченим цивільно-правових вимог потерпілого.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Враховуючи вид покарання та його порядок відбуття, запобіжний захід обвинуваченому у вигляді особистого зобов`язання підлягає скасуванню. Окрім того, прокурор не ставив на розгляд суду питання щодо запобіжного заходу.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись вимогами ст. ст. 370, 373, 374, 472-475 КПК України, - суд

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Затвердити угоду від 24 лютого 2021 року про визнання винуватості укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 місяців, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 6000 (шість тисяч) гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.

Суддя ОСОБА_1