Номер провадження: 11-кп/813/1022/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 16.12.2020 року у кримінальному провадженні №0000926 від 27.08.2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с. Великовеселе, Врадіївського району, Миколаївської області; з середньою освітою; не одружений; офіційно не працевлаштований; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимий: 05.09.2017 року Київським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Строк відбування покарання рахувати з моменту проголошення вироку, а саме з 16.12.2020 року.

ОСОБА_8 зараховано у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 27.08.2020 року по набрання вироком законної сили.

З ОСОБА_8 стягнуто на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1634 гривні 50 копійок.

Вироком визначено долю речових доказів.

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим вироком Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України, повторно, 27.08.2020 року о 04 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, переліз через паркан та проник до подвір`я будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав газонокосарку Grunhelm EM-6118B, завдавши ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 533 гривні 67 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 16.12.2020 року є незаконним і несправедливим. Просить ухвалили відносно нього справедливе рішення.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, просив задовольнити її та призначити обвинуваченому мінімальне покарання.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які досліджені судом. Ці обставини ніким не оспорюються, а тому вони не є предметом апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про невірне застосування судом вимог кримінального закону при призначенні покарання, з підстав його суворості, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_8 і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанції врахував обставини, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом першої інстанції встановлено рецидив злочину.

З урахуванням вищенаведеного, а також приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, яке, в свою чергу, є фактично мінімальним відповідно до санкції статті та справедливим, що не може свідчити про суворість призначеного покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, тобто схильний до вчинення кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що призначене йому покарання в мінімальних межах санкції статті, є справедливим і призначено у відповідності до вимог законодавства, що спростовує доводи апелянта про тяжкість та несправедливість призначеного покарання.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства.

З огляду на зазначене, доводи обвинуваченого, на які він посилається в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції були враховані в повній мірі. Жодних інших відомостей, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання апеляційному суду надано не було.

Таким чином, незважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , призначене обвинуваченому покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості та служити підставою для зміни або скасування вироку, оскільки, з урахуванням обставин наведених у вироку, воно відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст.50 КК України.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга обвинуваченого не містить у собі достатніх підстав для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, та судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку, і які б пом`якшували або суттєво могли знизити призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, про що просить апелянт та сторона захисту, апеляційний суд вважає необхідним вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 16.12.2020 року у кримінальному провадженні №0000926 від 27.08.2020 рокувідносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4