Провадження № 11-кп/4820/232/21
Справа № 682/1296/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : нововиявлені обставини Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 18 грудня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 18 грудня 2020 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2003 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що в заяві засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду не наведено тих обставин, які б могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити його заяву, змінивши вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2003 року, призначивши покарання у вигляді волі на певний строк. При цьому вказує, що покарання у виді довічного позбавлення волі має відповідати Європейській Конвенції з можливістю його пом`якшити та перевірки законності та обґрунтованості призначеного йому покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, з посиланням на зазначені в ній доводи, думку прокурора, про законність і обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Встановлено, що вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2003 року ОСОБА_8 засуджено за п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого йому належного майна, крім житла.
Ухвалою Верховного Суду України від 17 лютого 2004 року вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2003 року змінено, виключено кваліфікацію за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та ухвалено вважати ОСОБА_8 засудженим за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання, призначеного судом, - довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, крім житла, і на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла.
ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2003 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначав, що призначаючи йому найвищу міру покарання у виді довічного позбавлення волі, суд виходив з того, що на час розгляду кримінальної справи така міра покарання встановлена законом про кримінальну відповідальність та відповідає правам людини, положенням Конституції України та міжнародним договорам. Однак 08.06.2020 із засобів масової інформації дізнався, що призначена судом найвища міра покарання у виді довічного позбавлення волі, яка встановлена КК України, порушує права людини, принижує людську гідність, не відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України і не підлягає застосуванню судом. Зазначив, що у кримінальній справі за особливо тяжкий злочин, суд повинен був призначити йому покарання лише у виді позбавлення волі на певний строк. Йому не було відомо про вказані обставини та вони не розглядалися судом, що вплинуло на судове рішення. При цьому, послався на рішення ЄСПЛ «Петухов проти України», яким визнано факт, що в Україні цей вид покарання за своєю юридичною природою і застосуванням до осіб, у випадках його нескорочення, не відповідає вимогам статті 3 Конвенції з прав людини. Також зазначив, що стаття 3 Конвенції вже діяла на час розгляду судом справи відносно нього і за цей час вона не змінювалась. А тому вважає, що вирок відносно нього підлягає скасуванню, а подальше його тримання під вартою є таким, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначені засудженим ОСОБА_8 у заяві обставини, відповідно до положень ч.2 ст. 459 КПК України не є нововиявленими.

ОСОБА_8 фактично оспорює вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2003 року в частині призначеного покарання, який був предметом касаційного розгляду, і не наводить обставин, які б були підставою для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду від 05 травня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про те, що відповідно до ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами є судова практика Європейського суду з прав людини щодо не гуманності довічного ув`язнення, та що призначене засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі порушує його права та принижує його людську гідність, не відповідає Конституції України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому таке покарання не підлягало застосуванню судом, на законність ухвали суду першої інстанції не впливають.

Зазначені засудженим та його захисником обставини не є, передбаченими п.4 ч.2 ст.359 КПК України, іншими обставинами, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Такі висновки міськрайонного суду, на думку колегії суддів, належним чином вмотивовані, відповідають вимогам кримінального процесуального закону і фактичним обставинам кримінального провадження, а зазначені засудженим обставини, які на його думку є нововиявленими, вірно визнанні судом як не нововиявлені, оскільки зазначені доводи фактично зводяться до незгоди з вироком суду.
З врахуванням викладеного, підстав для скасування ухвали суду та вироку суду, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 459 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 18 грудня 2020 року про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2003 року залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді