Провадження №1-кп/523/861/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002723 від 27.09.2020р. за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, -

Встановив:

26.09.2020 року приблизно о 5:30 годині, ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи навмисно з корисливих мотивів, будучи очевидцем конфлікту, в ході якого ОСОБА_9 були нанесені удари, від яких останній впав на землю, скориставшись сприятливими умовами, підійшов до нього та відкрито викрав з кишені ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Apple Iphone 5S» в корпусі сірого кольору імей: НОМЕР_1 вартістю 5000 гривень, після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши ОСОБА_7 , яку визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні, матеріальної шкоди на загальну суму 5000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно у зазначений в обвинувальному акті день 26.09.2020 року відпочивав в Лузановці у м. Одесі, у нічний час провів дівчину, повертався додому, коли його зупинив хлопець, звернувшись з якимось питанням, попросив підкурити, між ними зав`язалася розмова. Вони стояли навпроти бару «Чайка», коли він почув на свою адресу образливі матерні крики від незнайомого чоловіка, який був в стані алкогольного сп`яніння, як потім він узнав це був ОСОБА_9 . В подальшому, коли він знаходився на вул. Миколаївська дорога біля будинку №299/2 у м. Одесі, став свідком конфлікту, який переріс в бійку між чоловіком потерпілої та хлопцем, в ході якого ОСОБА_9 впав на землю, не міг чинити опір. В той момент спонтанно у нього виник намір на викрадення чужого майна. Підійшовши до того місця, де лежав ОСОБА_9 , забрав з кишені його штанів мобільний телефон, після чого покинув місце скоєння злочину. На наступний день був затриманий співпрацівниками поліції, мобільний телефон повернутий потерпілій.

Причини свого вчинку пояснити не зміг, вину визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій, запевняючи, що у майбутньому буде вести нормальний спосіб життя, більше нічого подібного вчиняти не буде.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердила обставини скоєного злочину, водночас зазначаючи, що не була очевидцем подій, однак зі слів свідків, з огляду відео камер їй відомо, що ОСОБА_8 з іншими спостерігав, як б`ють її чоловіка, потім пограбував його. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі, пояснюючи, що заявлена сума складається з витрат, які були пов`язані з лікування покійного чоловіка та його похоронами, також вказуючи, що викрадений мобільний телефон був їй повернутий, наполягаючи на суворій мірі покарання щодо обвинуваченого.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень, в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_8 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_8 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.186 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/ та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, а також мотивацію вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив злочин, будучи неповнолітнім, не працює, має постійне місце проживання, позитивні плани на майбутнє, відсутність тяжких наслідків, негативне відношення до скоєного діяння, бажання вести законослухняний спосіб життя, просив вибачення за вчинене, що говорить про усвідомлення своєї провини та каяття.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

Разом з цим, суд приймає до уваги висновки досудової доповіді ювенального сектору пробації стосовно ОСОБА_8 зі змісту соціально-психологічної характеристики якої вбачається, що обвинувачений з родиною проживає в кімнаті соціально реабілітаційного гуртожитку після переїзду з Донецька, у ОСОБА_8 простежується позитивна мотивація до самоствердження щодо навчання та отримання професії, він прагне влаштуватися на роботу, критично ставиться до вчиненого правопорушення, змінив коло друзів та оточення, ймовірність ризику повторного вчинення злочину та ризик небезпеки для суспільства є середньою, у зв`язку з чим, враховуючи особистість обвинуваченого, історію умисного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, виконання покарання можливе у громаді за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові докази, а саме мобільний телефон марки «Apple Iphone 5S», який повернутий потерпілій ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку.

Матеріали кримінального провадження за №0002723 від 27.09.2020р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає їх місце зберігання в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Цивільний позов, заявлений в рамках даного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_7 на суму завданої моральної шкоди у сумі 200 тис. гривень, суд вважає за необхідне задовольнити частково за наступних підстав.

Так, за змістом положень ст.128 ч.1, 5 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосуються норми Цивільного процесуального кодексу за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст.129 ч.1 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Оцінюючи позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 заявлені у розмірі 200 тис. гривень морального збитку, суд, приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, ступень вини ОСОБА_8 , дійшов до висновку, що цивільний позов потерпілої підлягає частковому задоволенню, а саме у сумі 5000 гривень, що на думку суду є спів розмірним з понесеними моральними стражданнями в рамках кримінального провадження за ст.186 ч.1 КК України, відповідно якого обвинуваченому інкримінується відкрите викрадене чужого майна, що не знаходиться у причинному зв`язку з загибеллю чоловіка потерпілої, так як протиправні дії ОСОБА_8 не спричинили ОСОБА_7 втрату близької людини, з цього приводу наявне інше кримінальне провадження відносно іншої особи, де пред`явлений інший цивільний позов. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_8 є неповнолітнім, не має самостійного джерела доходів, ступінь вини обвинуваченого, обставини, при яких була спричинена моральна шкода, також виходить з характеру та обсягу душевних, психологічних страждань, їх тривалості та значимості для потерпілої.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, з урахуванням санкції ч.1 ст.186 КК України, оцінюючи обставини, характер, ступінь тяжкості, спосіб та мотив вчиненого злочину, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин будучи неповнолітнім, те, що він має місце проживання, позитивні плани на майбутнє, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність тяжких наслідків, враховуючи його молодий вік, поведінку ОСОБА_8 під час судового провадження, з якої вбачається, що він оступився, в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, наявність мотивації та бажання в подальшому вести законослухняний спосіб життя, що говорить про те, що він став на шлях виправлення, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, приймаючи до уваги думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.п.2, 4 КК України покласти додатково на ОСОБА_8 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем проживання засудженого.

Речовий доказ - мобільний телефон марки Apple Iphone 5S» в корпусі сірого кольору імей: НОМЕР_1 , який повернутий потерпілій ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення на її користь моральної шкоди задовольнити частково за підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 морального збитку у розмірі 5000 гривень.

Матеріали кримінального провадження №0002723 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2020 року зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1