Справа № 132/1821/21
Ухвала
Іменем України
09.06.2021р. місто КАЛИНІВКА

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка Вінницької області клопотання дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 04 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2021р. дізнавач СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон марки «Samsung А600», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , який на підставі постанови дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 04.06.2021р., зберігається в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

На обґрунтування цього клопотання зазначено, що 04.06.2021р. до чергової частини відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 09.03.2021р. в період часу з 20.00год. по 21.00год. невідома особа шляхом вільного доступу, викрала його мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А6», синього кольору, чим завдала матеріального збитку на суму 3500грн. 04.06.2021р. до відділення поліції надійшла письмова заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що він добровільно видає працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung А600», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , який він викрав у свого знайомого ОСОБА_7 , під час поїздки в таксі. Після проведення огляду, вказаний телефон було визнано речовим доказом. Оскільки вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, постало питання про накладення на нього арешту. Вилучене майно являється речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, встановленим у ст.98 КПК України, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення на нього арешту.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участі слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дізнавач та прокурор в судове засідання не з`явилися, на адресу суду слідчий подав клопотання про розгляд справи у його відсутність на підставі наданих доказів, без технічної фіксації судового процесу.

Власника вказаного у клопотанні майна про час та місце розгляду клопотання повідомлено в передбаченому законом порядку. Неприбуття зазначеної особи, як і слідчого та прокурора, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 04 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В ході даного досудового розслідування, згідно протоколу огляду, у громадянина ОСОБА_6 вилучений мобільний телефон марки «Samsung А600», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , який він викрав у ОСОБА_5 .

Відповідно до постанови дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 04.06.2021р., зазначений мобільний телефон визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні, та переданий на зберігання до Камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. …Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 5 ст. 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, з урахуванням обставин зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на мобільний телефон.

Слідчим суддею враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту, зокрема мобільного телефона для власника майна, а також те, що у разі не накладення арешту на це майно до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, є достатні підстави вважати, що вказане майно можуть настати негативні наслідки, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Органом досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту вказаного майна в межах даного провадження підтверджуються матеріалами досудового розслідування. Зазначене майно у клопотанні слідчого є доказами у кримінальному провадженні, а тому накладення на нього арешту необхідно для його збереження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування має потребу у збереженні вилученого майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 9 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Виходячи із зазначеної норми процесуального закону, на стадії досудового розслідування, речовий доказ в передбаченому законом порядку може бути переданий володільцеві для зберігання під сохранну розписку.

Дане питання на стадії досудового розслідування вирішується слідчим, який згідно ч.5 ст. 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в порядку та строки, передбачені ст.ст.303-304 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 04 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000063 від 04 червня 2021 року, на тимчасово вилучене майно, а саме на мобільний телефон марки «Samsung А600», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , який на підставі постанови дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 04.06.2021р., зберігається в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000063 від 04 червня 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя