Справа №585/2186/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/61/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
Іменем України

15 червня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/2186/19 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2020, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить змінити ухвалу суду та зарахувати йому у строк покарання відбуте ним покарання у місці попереднього ув`язнення згідно п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК, оскільки його неодноразово було етаповано з місця відбування покарання до місця попереднього ув`язнення на підставі ухвал суду для участі у розгляді кримінального провадження. Зазначає, що перебуваючи у місці попереднього ув`язнення відбуває покарання, яке не визначено судовим рішенням.

12.06.2019 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому в строк відбування покарання строку перебування під вартою з 07.06.2016 до 03.04.2019, яке обґрунтовував тим, що в цей період часу він перебував в слідчому ізоляторі на підставі ухвал суду.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2020 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що зарахування строку перебування в слідчому ізоляторі під час розгляду заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами з 07.06.2016 до 03.04.2019 не підлягає задоволенню, оскільки вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2013, що набрав чинності 27.02.2014, не скасований.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу засудженого, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2013 за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі строком 13 років. Вирок суду набрав законної сили 27.02.2014 і, починаючи з цього часу, ОСОБА_8 розпочав відбувати призначене йому покарання.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.07.2016 йому зараховано період тримання під вартою з часу затримання до часу набрання вироком законної сили, тобто з 03.06.2013 до 27.02.2014, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIIІ від 26.11.2015).

Таким чином, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_8 часу його перебування в установі попереднього ув`язнення під час відбування покарання з 07.06.2016 до 03.04.2019, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду (постанова від 29.08.2018 № 13-31кс18). При цьому п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), на які міститься посилка в апеляційній скарзі, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили, тому в період з 07.06.2016 до 03.04.2019 ОСОБА_8 знаходився в СІЗО вже в статусі засудженого, вирок щодо якого набрав законної сили та не мав статусу попередньо ув`язненого.

Відповідно п. 10 ст. 3 КПК, кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а згідно п. 24 цієї норми закону судове провадження кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами. Тобто, судовий розгляд і провадження з перегляду вироку за нововиявленим обставинами різні стадії судового провадження, а тому перегляд вироку за нововиявленим обставинами не охоплюється п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), оскільки ОСОБА_8 знаходився в Сумському СІЗО не для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, внаслідок чого до нього не застосовується п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) в період з 07.06.2016 до 03.04.2019.

Таким чином, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим та умотивованим, внаслідок чого підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга засудженого без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2020 відносно СЕМИ ОСОБА_11 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4