печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна,
установив:
У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене з прокурором про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів здійснювалась.

У судовому засіданні слідчий вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник власника майна - адвоката ОСОБА_4 проти вимог клопотання заперечив та просив відмовити

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у її відсутність.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Управлінням з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002785 від 08.11.2018 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.191 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Заступник начальника Департаменту колії та споруд (з ремонту) публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі ПАТ «Укрзалізниця») ОСОБА_7 перебуваючи у службовому приміщенні Департаменту колії та споруд ПАТ «Укрзалізниця» за адресою: вул. Єжи Ґєдройця, 5, м. Київ, через свою необізнаність із тим, що проміжні клеми литі ТУ У 30.2-2:2014 (далі ПКЛ) не відповідають технічним характеристикам предмета закупівлі, зазначеного у документації конкурсних торгів на закупівлю залізничного обладнання клеми проміжної ГОСТ 22343-90 (далі ПК), з причин відсутності відповідних спеціальних знань та документів усупереч інтересам служби внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не передбачаючи суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, видав офіційний документ, у якому зазначено, що продукція, запропонована публічним акціонерним товариством «Дніпропетровський стрілочний завод» (далі ПАТ «ДнСЗ»), відповідає вимогам нормативного документа ТУ У 30.2-2:2014 і є еквівалентом клеми ПК, тим самим самостійно визначив технічні вимоги та якісні характеристики предмета закупівлі матеріалів верхньої будови колії та їх перелік, що призвело до тяжких.

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді першого заступника голови Правління ПАТ «ДнСЗ», будучи службовою особою, діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою з директором товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕНДЛЗ» (далі ТОВ «КРЕНДЛЗ») ОСОБА_6 з метою особистого незаконного збагачення та збагачення третіх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, використовуючи своє службове становище, протягом червняжовтня 2018 року на підставі договорів поставки від 18.06.2018 № ЦЗВ-05-00918-01 та від 17.08.2018 № ЦЗВ-05-01918-01 всупереч тендерній документації щодо проведення відкритих торгів на закупівлю залізничного обладнання проміжної клеми ГОСТ 22343-90, якою передбачено закупівлю у 2018 році філією «Центр забезпечення виробництва» ПАТ «Укрзалізниця» (далі філія «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця») ПК або її еквівалента, забезпечив постачання до структурних підрозділів ПАТ «Укрзалізниця» неякісних ПКЛ та незаконно привласнив майно ПАТ «Укрзалізниця» в особливо великих розмірах, унаслідок чого завдано державі збитків на загальну суму 11 млн 827 тис. 190 грн., що згідно з приміткою 4 до ст. 185 КК України в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

01.10.2020 повідомлено про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом привласнення майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за фактом службової недбалості, тобто неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам окремих юридичних осіб.

Санкцією ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_5 , передбачено обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на праві власності належить наступне майно:

квартира, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

паркувальне місце № 13, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (технічний опис майна: в житловому комплексі літ. А-5 «Первозванівський» у підвалі паркувальне місце № 13, яке складає 3/100 частки приміщення 51 поз. 3);

автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова (VIN) НОМЕР_3 , 2017 р.в., чорного кольору;

автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі (рами), VIN НОМЕР_5 , 2005 р.в., чорного кольору.

Слідчий вказує, що метою арешту є спеціальна конфіскації майна, як такого, що отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України..

Також санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачена спеціальна конфіскація майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме:

квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

паркувальне місце № 13, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (технічний опис майна: в житловому комплексі літ. А-5 «Первозванівський» у підвалі паркувальне місце № 13, яке складає 3/100 частки приміщення 51 поз. 3);

автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова (VIN) НОМЕР_3 , 2017 р.в., чорного кольору;

автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі (рами), VIN НОМЕР_5 , 2005 р.в., чорного кольору

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

У зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно із забороною відчуження та розпорядження ним у кримінальному провадженні № 0002785 від 08.11.2018 р. за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , а саме:
квартиру АДРЕСА_3 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;
паркувальне місце № 13, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , (технічний опис майна: в житловому комплексі літ. А-5 «Первозванівський» у підвалі паркувальне місце № 13, яке складає 3/100 частки приміщення 5 поз. 3);
автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова (VIN) НОМЕР_3 , 2017 р.випуску, чорного кольору;
автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі (рами) VIN НОМЕР_5 , 2005 р.випуску, чорного кольору.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1