Справа № 161/2996/21
Провадження № 1-кп/161/561/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 20 квітня 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 ,
присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_6 ,
прокурора: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
захисника адвоката: ОСОБА_9 ,
потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
представника потерпілої:
ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Луцьку клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000540 від 21.07.2020, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.147; ч.1 ст.258; ч.1 ст.259; ч.1, ч.2 ст.263; ч.1 ст.280; ч.3 ст.289; ст.348 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000540 від 21.07.2020, відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.147; ч.1 ст.258; ч.1 ст.259; ч.1, ч.2 ст.263; ч.1 ст.280; ч.3 ст.289; ст.348 КК України .
23.07.2020 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Востаннє, 02.03.2021 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно обвинуваченого ОСОБА_8 повторно продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 30 квітня 2021 року включно.
В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки такий закінчується 30 квітня 2021 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час залишились незмінними.

Обвинувачений та захисник, кожен окремо, проти заявленого клопотання заперечили, зазначивши, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Захисник просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доводи сторін щодо вказаного клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, йому інкриміновано тяжкі та особливо тяжкі злочини, зокрема передбаченого ст.348 КК України, який згідно з ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, не має постійного місця проживання, реєстрації, офіційного джерела доходу, не працює, потерпілі та свідки у кримінальному провадженні в судовому засіданні недопитані, запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, неможливо, а тому, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити щодо ОСОБА_8 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Суд приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а тому клопотання захисника з цього приводу не підлягають задоволенню.

Суд вважає, що продовження строку утримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 обвинувачується зокрема у вчиненні злочинів із погрозою застосування насильства та застосуванням насильства, суд у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначає йому розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 183, 199, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити.
Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів до 18 червня 2021 року включно, без визначення розміру застави.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області, а обвинуваченим ОСОБА_8 у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуюча: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2