Постанова
Іменем України
17 червня 2021 року

м. Київ
справа № 397/784/20
провадження № 51-318 км 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури на вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000198 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цибулеве Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2020 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 60 годин.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни.

Суд першої інстанції визнав винним ОСОБА_6 за викладених в обвинувальному акті обставин.А саме, що він 07 травня 2020 року приблизно о 19 годині у АДРЕСА_2 під час сварки з ОСОБА_7 , що виникла на ґрунті ревнощів, умисно завдав останньому удар в області лівої брови палкою, яку взяв із собою заздалегідь, від чого потерпілий впав. Після цього ОСОБА_6 наніс ОСОБА_7 ще два удари палкою по кінцівкам.
Внаслідок протиправних дій потерпілому було спричинено легкі тілесні ушкодження.

Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що суд у порушення вимог кримінального процесуального закону не зазначив у вироку формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, обмежившись лише викладенням обвинувачення, яке було пред`явлене органом досудового розслідування. Вказує, що суд апеляційної інстанції, у свою чергу, допустив невірне тлумачення положень ч. 2 ст. 382 КПК України, не дав вмотивованої відповіді на доводи апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом вимог процесуального закону, що є порушенням ст. 419 КПК України.

Позиції інших учасників судового провадження

На касаційну скаргу надійшли заперечення від засудженого та його захисника ОСОБА_8 , які просили залишити судові рішення без зміни.

Прокурор у суді касаційної інстанції підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Мотиви суду

Згідно ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, згідно зі ст.438 КПК України, є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 , кваліфікація його дій, вид та розмір призначеного покарання у касаційному порядку не оскаржуються. Прокурор порушує питання про скасування судових рішень через порушення судами вимог кримінального процесуального закону, які він вважає істотними.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Розгляд таких справ у суді здійснюється в порядку ст.ст. 381-382 КПК України. При цьому суд має право призначити розгляд обвинувального акта у судовому засіданні та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне або суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В останньому випадку розгляд проводиться у порядку спрощеного провадження, яке має на меті прискорення кримінального провадження, усунення необґрунтованої тяганини при розгляді кримінальних справ і дозволяє забезпечити вирішення завдань кримінального провадження при процесуальній та ресурсній економії.

Підставою для розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні є встановлення прокурором під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду. В такому випадку прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

При цьому положеннями ст. 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Отже, за умови згоди всіх учасників судового провадження щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, суд зазначає у вироку ті обставини, які були встановлені органом досудового розслідування. Тому їх виклад у вироку не може відрізнятися від того, як зазначено в обвинувальному акті.

Як встановлено з вироку суду щодо ОСОБА_6 , він містить виклад тих же фактичних обставин, які були встановлені органом досудового розслідування. У мотивувальній частині вироку міститься формулювання обвинувачення, місце, час, спосіб вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, форма вини, мотиви вчинення правопорушення, стаття та її частина, що передбачає відповідальність за дане правопорушення. Крім того, суд також послався у вироку на заяву ОСОБА_6 від 03 липня 2020 року щодо визнання ним своєї винуватості, де він висловлював згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, був ознайомлений з обмеженнями його прав на апеляційне оскарження та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. При цьому суд у вироку зазначив, що після вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, він дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, який поставлений йому у провину, знайшла своє підтвердження.

З таким висновком погодився і суд апеляційної інстанції, який у свою чергу стверджував, що оскаржуване прокурором судове рішення, яке було розглянуто в спрощеному порядку, є законним, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та вмотивованим, оскільки в ньому наведені належні і достатні мотиви й підстави його ухвалення. Також суд зазначив, що прокурор не навів конкретних підстав, передбачених ст. 412 цього Кодексу, для скасування вироку. Це рішення апеляційного суду є вмотивованим, містить відповіді на усі доводи апеляційної скарги прокурора та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Суд касаційної інстанції погоджується із висновками апеляційного суду, вважає постановлені у даному кримінальному провадження рішення законними та обґрунтованими і не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для їх скасування.

Урахувавши наведене, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню. У зв`язку із цим та керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити судові рішення без зміни.

З цих підстав суд ухвалив:

Вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3