Номер провадження: 11-сс/813/733/21
Номер справи місцевого суду: 496/830/21 1-кс/496/587/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 22.04.2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000151, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2021 року
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 22.04.2021 року було задоволено клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та продовжено відносно ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 24.05.2021 року

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, визначені ухвалою слідчого судді про обрання відносно підозрюваного даного запобіжного заходу, не зник та продовжує існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести та завершити ряд процесуальних дій.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.
В своїй апеляційній скарзі, захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою з наступних підстав:

- слідчим суддею не прийнято до уваги, що клопотання подано неуповноваженою особою, оскільки у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація про реєстрацію такої юридичної особи, як Чорноморська окружна прокуратура;

- прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 подано з порушенням строків на звернення із таким клопотанням;

- ризики, заявлені прокурором у клопотанні не доведені та не підтверджені жодним доказом;

- суд не врахував той факт, що матеріальна шкода у даному кримінальному провадженні фактично відсутня.

На підставі викладеного, захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Прокурор та захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Прокурор надав письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника. Адвокат ОСОБА_7 надала заяву про залишення поданої нею апеляційної скарги без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Згідно ч.1 ст.406 КПК України суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності

Враховуючи належне сторін про день та час розгляду справи та надходження клопотань сторін про здійснення провадження за їх відсутності, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що під час апеляційного розгляду не передбачено залишення апеляційної скарги без розгляду, а тому заява захисника про залишення про залишення поданої нею апеляційної скарги без розгляду не підлягає задоволенню та апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу по суті.

Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частина 5 статті 199 КПК України передбачає, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, суд при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Із матеріалів провадження вбачається, що 25.02.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.185 КК України (а.п.33-35), санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 25.02.2021 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.04.2021 року.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для продовження застосування найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

У клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , слідчий посилався на продовження існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Як вбачається з обґрунтованих висновків, викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, слідчий суддя встановив, що наведені стороною обвинувачення обставини даного кримінального провадження виправдовують продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, разом з тим ризики, передбачені п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.185 КК України, яке є особливо тяжким, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, те що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які ймовірно вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, слідчий суддя обґрунтовано вважав, що продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Апеляційний суд враховує те, що згідно матеріалів клопотання, у кримінальному провадженні призначено низку експертиз, які на даний час виконуються, що свідчить про обґрунтованість неможливості закінчити досудове розслідування у строк, передбачений п.4 ч.3 ст.219 КПК України.

Таким чином, викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.185 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак не встановлено підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не прийнято до уваги, що клопотання подано неуповноваженою особою, оскільки Чорноморська окружна прокуратура Одеської області, прокурор якої погодив клопотання слідчого, входить до системи прокуратури України.

Також апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту стосовно того, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваного те, що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи, оскільки зазначені доводи, з урахуванням усіх в сукупності даних про особу обвинуваченого, обставини вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів не зменшують вищенаведені ризики, не можуть беззаперечно свідчити про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 подано з порушенням строків на звернення із таким клопотанням, оскільки така обставина сама по собі не є підставою для відмови у задоволені клопотання.

Крім того, апеляційний суд вважає безпідставним посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріальна шкода у даному кримінальному провадженні фактично відсутня, оскільки відповідно до ст.16 КК України кримінальна відповідальність за готування до кримінального правопорушення і замах на кримінальне правопорушення настає за статтею 14 або 15 і за тією статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає відповідальність за закінчене кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд враховує особу підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, оскільки він неодружений, у нього відсутнє місце роботи.
Також апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого залишилися з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкості з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 22.04.2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000151, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2021 року залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4