Номер провадження 1-кп/521/1463/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

09 серпня 2021 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Росіяновка Фрунзівського району Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суддя

В С Т А Н О В И В:
06.07.2021, приблизно о 12 годині 35 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , помітила у приміщенні Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д, електросамокат білого кольору, марки «Like Bike One», який належав потерпілій ОСОБА_3 . В цей момент у ОСОБА_2 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного електросамоката.

Так, 06 липня 2021 року о 12 годин 35 хвилини ОСОБА_2 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, зайшла у приміщення Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д, де впевнившись, що її дії залишаються непоміченими, о 14 годині 44 хвилин, викотила електросамокат з вищезазначеного приміщення та надалі розпорядилася майном на власний розсуд.

Після цього, ОСОБА_2 з місця скоєння проступку зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_3 майнової шкоди на суму 8 749 гривень 17 копійок.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України (в редакції Закону від 03.06.2020).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачена ОСОБА_2 , яка була представлена захисником ОСОБА_4 , вину у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті. Свою провину визнала в повному обсязі, щиро розкаюється та розуміє, що вчинила кримінальне правопорушення, майнову шкоду потерпілому не відшкодувала. Матеріали кримінального провадження містять цивільний позов потерпілої про стягнення завданої матеріальної шкоди. Обвинувачена ОСОБА_2 ознайомлена з обмеженням її права на апеляційне оскарження, згодна з ним, та просить суд розглядати кримінальне провадження щодо проступку у спрощеному провадженні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_3 , вона не заперечує проти розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_2 у скоєні кримінального правопорушення є доведеною.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підсудною своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_2 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) доведена повністю, а її дії правильно кваліфіковані.

Суд, дії обвинуваченої ОСОБА_2 кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце мешкання та реєстрації, не заміжня, постійного місця роботи немає.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд доходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про розмір громадських робіт, суд виходить з наступного.

За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, згідно якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (Закон № року №2617-VIII від 22 листопада 2018).

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався

Потерпілою ОСОБА_3 заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь 8749 гривень 17 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином. Розмір майнової шкоди потерпіла обґрунтовувала тим, що вона складається з вартості електросамоката марки «Like Bike One».

Як визначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, відповідно до ч. 3 п. 8 ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

При цьому, відповідно ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 , підтверджений матеріалами справи розмір матеріальної шкоди, в загальній сумі 8749 гривень 17 копійок.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Контроль за виконанням вироку в частині призначеного ОСОБА_2 покарання у вигляді громадських робіт покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем мешкання ОСОБА_2 .

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 - 8749 ( вісім тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень 17 копійок, в рахунок відшкодування шкоди завданої злочином.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Малиновського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1