Справа №592/9456/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/619/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 05 лютого 2021 року, якою відносно засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, засудженого: 18.04.2019 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 152 ч.3, 153 ч.2, 185 ч.1, 70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано з 04.04.2017 року попереднього ув`язнення з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, 25.09.2019 року ухвалою Сумського апеляційного суду на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з 04.04.2017 року по 25.09.2019 рік включно з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі

застосовано захід дисциплінарного стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу установи строком на 1 (один) місяць,

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло подання начальника державної установи «Сумська виправна колонія №116» ОСОБА_9 про застосування заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_8 , яке було обґрунтовано тим, що 11.08.2020 року близько 08 год. 45 хв. під час перевірки відомостей, що надійшли до оперативного відділу та в ході проведення обшуку в камері №3 дисциплінарного ізолятора, в схованці яка знаходилась в підлозі за плінтусом було виявлено та вилучено: саморобний зарядний пристрій до мобільного телефону, два мобільні телефони, та в момент вилучення заборонених предметів засуджений ОСОБА_8 почав вести себе нетактовно, відштовхував співробітника адміністрації та намагався перешкодити вилученню заборонених предметів з тайника, блокував та не давав безперешкодно вийти з камери чим перешкоджав виконанню службових обов`язків співробітника адміністрації, вів себе зухвало, безадресно виражався нецензурною лайкою, періодично звертався до працівників установи на «ти», чим надавав негативний приклад іншим засудженим які утримуються в дисциплінарному ізоляторі, на зауваження щодо його протиправної поведінки даний засуджений не реагував та продовжував свою протиправну поведінку. У подальшому засудженого ОСОБА_8 було викликано до службового кабінету, де він в усній формі пояснив, що вищеперераховані заборонені предмети дійсно належать йому.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми, від 05 лютого 2021 року, подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» ОСОБА_9 про поміщення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)», було задоволено та застосовано відносно засудженого ОСОБА_8 захід дисциплінарного стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу установи строком на 1 місяць.

Своє рішення суд мотивував тим, що оскільки кількість допущених засудженим ОСОБА_8 порушень свідчить про їх систематичність, а усі застосовані до нього заходи виховного та дисциплінарного впливу не дають позитивних результатів, тобто є безуспішними, за час відбування покарання засуджений зарекомендував себе як особа, що демонстративно не виконує покладені обов`язки та порушує встановлені заборони, що негативно впливає на поведінку інших засуджених, систематично допускає чисельні порушення встановленого порядку відбування покарання.

У поданій апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія № 116» про застосування заходу стягнення у виді переведення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу.

Захисник мотивував апеляційну скаргу тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення засудженого відносно того, що знайдений телефон йому не належить, до нього в цій камері знаходились інші засуджені, що підтверджується відеозаписом з якого вбачається, що на початку обшуку ОСОБА_8 в камері перебуває не один.

Вказував, що альтернативні заходи впливу взагалі комісією не розглядались, що на думку захисника, свідчить про упередженість даної комісії.

Наголошував на тому, що засуджений ОСОБА_8 одружився, змінюється на краще, були тривалі періоди, під час яких стягнень та зауважень зі сторони адміністрації не надходило.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_10 та пояснення засудженого ОСОБА_8 про підтримку апеляційних вимог, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Стаття 131 1 КВК України регламентує поняття дисциплінарного проступку, зокрема, згідно із ч. 1 цієї норми закону, дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Статтею 134 КВК України визначений порядок застосування заходів стягнення до осіб, засуджених до позбавлених волі, згідно якого, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженої особи до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженої особи щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

У відповідності до ч. 9 ст. 134 КВК України, стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Відповідно до ч. ч. 1, 6ст. 135 КВК України, питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань, а поміщення засудженої особи до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рапортів співробітників колонії 11.08.2020 року близько 08 год. 45 хв. під час проведення обшуку в камері №3 дисциплінарного ізолятора, в схованці яка знаходилась в підлозі за плінтусом було виявлено та вилучено: саморобний зарядний пристрій до мобільного телефону, два мобільні телефони. В момент вилучення заборонених предметів засуджений ОСОБА_8 почав вести себе нетактовно, відштовхував співробітника адміністрації та намагався перешкодити вилученню заборонених предметів з тайника, блокував та не давав безперешкодно вийти з камери чим перешкоджав виконанню службових обов`язків співробітника адміністрації. Засудженому ОСОБА_8 неодноразово було зроблено зауваження з приводу його поведінки, але вищевказаний засуджений продовжував вести себе зухвало, безадресно виражався нецензурною лайкою, періодично звертався до працівників установи на «ти», чим надавав негативний приклад іншим засудженим які утримуються в дисциплінарному ізоляторі, на зауваження щодо його протиправної поведінки даний засуджений не реагував та продовжував свою протиправну поведінку. ОСОБА_8 було викликано до службового кабінету, де він в усній формі пояснив, що вищеперераховані заборонені предмети дійсно належать йому. Потім засудженому було запропоновано надати письмове пояснення, від написання якого він відмовився в категоричній формі. Засудженому було запропоновано написати заяву стосовно відмови написання будь-яких скарг та заяв на підставі ст.63 Конституції України від чого засуджений також відмовився в категоричній формі, про що було складено відповідний акт (а.с. 16-22)

По даному факту було проведено службове розслідування під час якого було встановлено, що згідно Кримінально - виконавчого кодексу України абз. 3, ч. 4, ст. 107 - засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії, згідно Наказу МЮУ за номером 2823/5 від 28 серпня 2018 року, додатку № 3 до пункту № 4 розділу № 2 засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в установах виконання покарань за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено.

Під час проведення розслідування та проведення бесіди із засудженим було встановлено, що вилучені заборонені речі дійсно належать засудженому ОСОБА_8 .

В ході бесіди засуджений ОСОБА_8 пояснив, що 10.08.2020р. близько 14 год. 20 хв., перебуваючи в прогулянковому дворику, під час проведення прогулянки засуджених ДіЗО, він побачив, як на підлогу впав пакунок, піднявши його та побачивши, що в ньому знаходяться мобільні телефони, приховав їх в нижню білизну, маючи намір використовувати у власних цілях та в подальшому заніс дані заборонені речі до камери №3 і приховав у тайник у підлозі.

В ході службового розслідування також встановлено, що вчинення правопорушення не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконання наказу чи розпорядження, а в зв`язку з особистим бажанням. Своїми діями засуджений ОСОБА_8 допустив порушення визначене абзацом третім, частини четвертої, статті 107 КВК України та абзацом третім пункту 4 розділу 2 Наказу МЮУ №2823/5 від 28 серпня 2018 року).

Судом першої інстанції, на виконання вимог ч. 1 ст. 134 КВК України, при призначенні заходів стягнення, відносно засудженого ОСОБА_8 , враховано причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень.

Як встановлено судом, що ОСОБА_8 засуджений 18.04.2019 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ст.ст. 152 ч.3, 153 ч.2, 185 ч.1, 70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано з 04.04.2017 року попереднього ув`язнення з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

25.09.2019 року ухвалою Сумського апеляційного суду на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано з 04.04.2017 року по 25.09.2019 рік включно з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

З 22.10.2019 року ОСОБА_8 відбуває покарання у Державній установі «Сумська виправна колонія (№ 116)».

Відповідно до характеристики засудженого від 17.08.2020 року ОСОБА_8 за час відбування характеризується негативно, у відношенні до представників адміністрації установи завжди грубий, не тактовний, постійно суперечить та виконує їх законні вимоги під контролем, створює конфліктні ситуації та провокує персонал установи при спілкуванні на незаконні дії, спроможний до обману засуджених та персоналу установи, на заходи виховного впливу, які проводяться з засудженим з метою його виправлення та ресоціалізації за час відбування покарання та повернення його до суспільства повноправним членом, а не асоціативною особою, якою на даний час він є, не реагує взагалі, постійно проявляє ознаки соціально-педагогічної занедбаності. Мотивом даної поведінки є внутрішні переконання засудженого, який не намагається довести своє виправлення в період відбування покарання. За характером збудливий, егоїстичний, хитрий, конфліктний. Недбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, не здійснює за ними належний догляд, неодноразово допускав порушення вимог режиму тримання та розкладу денного, за що має 38 дисциплінарних стягнень. На заходи виховного впливу не реагує. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься байдуже.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого від 17.08.2020 року ОСОБА_8 за час перебування покарання у Державній установі «Сумська виправна колонія (№ 116)» має 38 стягнень.

Зазначене вище свідчить про те, що застосування щодо засудженого ОСОБА_8 заходів впливу є безуспішними, а тому накладення у конкретному випадку стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) є виправданим та доцільним.

Колегія суддів вважає, що за наведених обставин, доводи апеляційної скарги захисника з приводу відсутності в матеріалах провадження доказів існування підстав для застосування відносно засудженого ОСОБА_8 такого заходу дисциплінарного стягнення, як переведення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу установи, дійсності не відповідають, і повністю спростовуються матеріалами подання та справи.

Не вважає колегія суддів такими, що можуть вплинути на висновки суду першої інстанції щодо необхідності застосування до засудженого ОСОБА_8 дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу на строк 1 місяць, і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 відносно того, що ОСОБА_8 одружився та змінюється на краще, оскільки вказані обставини не стали струмуючим фактором для ОСОБА_8 не порушувати вимог режиму тримання.

Критично оцінює колегія суддів і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 відносно того, що знайдений телефон йому не належить, а в цій камері знаходились інші засуджені, оскільки матеріалами провадження підтверджується той факт, що засуджений ОСОБА_8 в усній формі підтвердив, що телефон належить саме йому, а тому колегія суддів вважає такі доводи обраним способом уникнути ОСОБА_8 відповідальності за порушення режиму тримання.

Не можуть бути взяті до уваги і доводи апеляційної скарги захисника відносно того, що альтернативні заходи впливу взагалі дисциплінарною комісією не розглядалось, що на думку захисника, свідчить про її упередженість, оскільки колегія суддів враховуючи встановлені обставини та особу засудженого ОСОБА_8 не вважає вказані доводи достатніми для скасування ухвали суду першої інстанції, а доводи про упередженість комісії, на переконання колегії суддів, свідчать лише про суб`єктивне ставлення захисника до їх діяльності.

За таких підстав, колегія суддів прийшла до висновку про обґрунтованість та законність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, а тому залишає її без змін.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 05 лютого 2021 року, якою відносно засудженого ОСОБА_8 застосовано захід дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу на строк 01 (один) місяць, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4