Справа № 463/5359/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1315/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 463/5359/16-к про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі. Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком, обвинувачений ОСОБА_5 20.08.2016 о 14:00, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вступив в суперечку зі своєю знайомою ОСОБА_9 , яка виникла між ними на побутовому рівні, та став умисно наносити останній удари руками по життєво важливих органах, а саме: по голові, тулубу та інших ділянках тіла ОСОБА_9 . Маючи умисел на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_5 стиснув обома руками шию потерпілої, спричинивши останній тілесні ушкодження у виді тупої травми шиї та механічну асфікцію, внаслідок чого настала смерть потерпілої, тобто скоїв умисне вбивство потерпілої ОСОБА_9 .

На вирок Личаківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2020 року обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить суд змінити вирок та пом`якшити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений покликається на те, що суд не звернув увагу на стан його здоров`я. Зокрема, ОСОБА_5 зазначає, що за час перебування в ЛУВП №19 стан здоров`я суттєво погіршився, через що він змушений регулярно звертатись за медичною допомогою, про що свідчать записи в амбулаторній карті обвинуваченого. На думку апелянта, відсутність у тексті вироку даних про погіршення його здоров`я свідчить про необ`єктивність судового рішення.

У ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви, та просять апеляційну скаргу задовольнити.
Прокурор ОСОБА_7 апеляційну скаргу обвинуваченого заперечив, просить вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 , думку прокурора, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Апеляційний суд переглядає вирок у межах апеляційної скарги відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України.
Фактичні обставини, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не оспорюються.
Щодо покарання, з яким апелянт не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, обране з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно; відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; та призначене в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.
Що стосується доводів апелянта про наявність підстав для застосування ст. 69 КК України, колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.
Усі дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання були в повній мірі враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання й наведені у вироку суду.
Підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді дев`яти позбавлення волі через суворість не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом та розміром є явно несправедливими, немає.
За змістом ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, є правом, а не обов`язком суду і може мати місце лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.
Колегія суддів з урахуванням у сукупності всіх обставин провадження та особи обвинуваченого не вбачає підстав для висновку про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину та для застосування положень ст. 69 КК України.
Отже, апеляційна скарга не містить правових підстав для зміни вироку, й колегія суддів визнає її необґрунтованою.
Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни немає.
При цьому, як вбачається з вироку Личаківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 строк відбуття покарання визначено рахувати з 23 серпня 2016 року, тобто з часу фактичного взяття під варту, зарахувавши відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015) у строк відбуття за даним вироком строк попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_5 на даний час повністю відбув строк покарання, призначеного йому вироком суду першої інстанції у виді дев`яти років позбавлення волі.
На підставі викладеного колегія суддів вважає за необхідне негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду у зв`язку з фактичним відбуттям покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно як такого, що відбув призначене вироком покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4