Справа №760/3401/21
Провадження № 1-кс/760/1181/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва скаргу ОСОБА_3
на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №9, яка полягає в нерозгляді клопотання, поданого в рамках кримінального провадження №0003884, -
В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №9, яка полягає в нерозгляді клопотання, поданого в рамках кримінального провадження №0003884.
Скарга обґрунтовується тим, що 01.02.2021 ОСОБА_3 було подано до Київської місцевої прокуратури №9 клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0003884, в якому ОСОБА_3 є потерпілим.
У скарзі вказується, що вищевказане клопотання було зареєстровано за вх.№1176-21 від 02.02.2021, однак, на момент звернення зі скаргою до слідчого судді клопотання в передбаченому ст.220 КПК України порядку не було розглянуто.
До початку розгляду скарги по суті до слідчого судді надійшла заява ОСОБА_3 , в якій скаржник просив залишити скаргу без розгляду.
Дослідивши скаргу та додані до неї копії документів слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді у кримінальному провадженні визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.
Разом з тим, кримінальним процесуальним законодавством України не визначено повноваження слідчого судді у випадку надходження до нього до початку розгляду скарги по суті заяви про залишення поданої скарги без розгляду.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Отже, цією нормою передбачено застосування аналогії за наявності правових прогалин або колізій у кримінальному процесуальному законодавстві України.
Як передбачено чч. 1, 3 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктами 3 та 10 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Слідчий суддя також враховує відповідну судову практику, зокрема ухвалу Київського апеляційного суду м.Києва, справа №760/13785/17, провадження №11-сс/824/756/2018, згідно з якою прийняття слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги може мати місце за умови розгляду скарги по суті та необґрунтованості доводів, викладених у ній.
За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_3 подано заяву про залишення скарги без розгляду, слідчий суддя доходить висновку, що провадження за даною скаргою підлягає закриттю.
Враховуючи викладене та керуючись ст.19 Конституції України, стст. 1, 9, 303, 305, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №9, яка полягає в нерозгляді клопотання, поданого в рамках кримінального провадження №0003884, - закрити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1