КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ТОВ "Хлібозавод №10", ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат", ТОВ "Дніпромлин", ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №5" та ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №11" на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 січня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.01.2021 задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та накладено арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківській установі АТ АБ "Радабанк" (МФО 306500, , юридична адреса: 49069, м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 46), а саме рахунки: № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), що належить ТОВ "Дніпромлин" (); № НОМЕР_3 (українська гривня), що належить ТОВ "Хлібзавод № 10"'(); № НОМЕР_4 (українська гривня), що належить ПрАТ "Павлоградхліб" (); № НОМЕР_5 (українська гривня), що належить ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат" (); № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), що належить ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат № 5" ();№ НОМЕР_8 (українська гривня), що належить ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат № 11» ().
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах ТОВ "Хлібозавод №10", ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат", ТОВ "Дніпромлин", ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №5" та ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №11" подала апеляційні скарги, в яких просила поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Порушуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, захисник зазначала, що ухвалу постановлено без виклику та у відсутності представників ТОВ "Хлібозавод №10", ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат", ТОВ "Дніпромлин", ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №5" та ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №11", копію оскаржуваної ухвали вказаним товариствам не вручено, а про її існування стало відомо лише 03.02.2021.
Посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді, захисник в апеляційних скаргах навела аналогічні доводи, та зазначала, що слідчий суддя не надав оцінку обгрунтованості клопотання прокурора у відповідності до ст. 174 КПК України.
ТОВ "Хлібозавод №10", ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат", ТОВ "Дніпромлин", ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №5" та ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №11", їх посадові та службові особи не мають жодного відношення до кримінального провадження, їм не надходили виклики або запити від органу досудового розслідування, та жодним особам не повідомлено про підозру.
Прокурором не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що арештоване майно набуте в результаті вчинення кримінальних правопорушень, має ознаки речового доказу та є предметом кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0000888.
Фактично, єдиною підставою для арешту майна є посилання слідчого судді на те, що санкції ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 185 КК України передбачають додаткове покарання у виді конфіскації майна. Однак таке посилання не може слугувати підставою для арешту майна, оскільки кваліфікація кримінальних правопорушень є попередньою, сума матеріальних збитків у кримінальному провадженні не визначена, та жодній особі не повідомлено про підозру.
Слідчий суддя в ухвалі не обгрунтував, яким чином грошові кошти на рахунках вказаних юридичних осіб відповідають критеріям ст. 98 та ст. 170 КПК України, та внаслідок яких операцій надійшли на вказані у клопотанні прокурора банківські рахунки.
Крім того, апелянт зазначала, що слідчий суддя при накладенні арешту на банківські рахунки не врахував негативні наслідки для третіх осіб, оскільки ТОВ "Хлібозавод №10", ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат", ТОВ "Дніпромлин", ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №5" та ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №11" забезпечують своєю продукцією мешканців Дніпропетровської області та значну кількість комунальних установ, а арешт рахунків вказаних товариств спричинить невиконання товариством своїх господарських зобов`язань, фактично заблокує господарську діяльність, призведе до скорочення обсягів виробництва та як наслідок, до скорочення штату працівників, репутаційних та матеріальних збитків.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ "Хлібозавод №10", ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат", ТОВ "Дніпромлин", ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №5" та ТОВ " Дніпровський Хлібокомбінат №11", який підтримав апеляційні скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто у відсутності представників ТОВ "Хлібозавод №10", ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат", ТОВ "Дніпромлин", ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №5" та ТОВ " Дніпровський Хлібокомбінат №11", та дані про направлення вказаним товариствам ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутні.
Як зазначено у апеляційних скаргах, зі змістом оскаржуваної ухвали захисник ознайомилась 03.02.2021, тоді як апеляційні скарги подано в інтересах ТОВ "Хлібозавод №10", ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат", ТОВ "Дніпромлин", ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №5" та ТОВ " Дніпровський Хлібокомбінат №11" 04.02.2021, тобто в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.
З урахуванням наведеного, колегія суддів не убачає підстав для розгляду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у об`єднаних матеріалах кримінального провадження за єдиним № 0000888, відомості про яке 18.09.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 206-2, ч. 4 ст. 190 КК України.
12.01.2021 прокурор першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на кошти, які обліковуються на рахунках у банківській установі АТ АБ "Радабанк" (МФО 306500, , юридична адреса: 49069, м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 46), а саме рахунки: № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), що належить ТОВ "Дніпромлин" (); № НОМЕР_3 (українська гривня), що належить ТОВ "Хлібзавод № 10" (); № НОМЕР_4 (українська гривня), що належить ПрАТ "Павлоградхліб" (); № НОМЕР_5 (українська гривня), що належить ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат" (); № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), що належить ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат № 5" ();№ НОМЕР_8 (українська гривня), що належить ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат № 11» ().
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.01.2021 задоволено клопотання прокурора, та накладено арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківській установі АТ АБ "Радабанк" (МФО 306500, , юридична адреса: 49069, м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 46), а саме рахунки: № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), що належить ТОВ "Дніпромлин" (); № НОМЕР_3 (українська гривня), що належить ТОВ "Хлібзавод № 10"'(); № НОМЕР_4 (українська гривня), що належить ПрАТ "Павлоградхліб" (); № НОМЕР_5 (українська гривня), що належить ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат" (); № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), що належить ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат № 5" ();№ НОМЕР_8 (українська гривня), що належить ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат № 11» ().
Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя виходив з необхідності забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
З таким висновком колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно даних наявного у матеріалах судового провадженні витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000888, до вказаного реєстру 18.09.2020 внесено відомості з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 206-2 КК України про те, що в липні 2020 невстановлені досудовим розслідуванням особи, за попередньою змовою, маючи злочинний намір протиправного заволодіння майном суб`єкта господарювання Об`єднання громадян «Добробут», засновником якого є громадська організація «Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України», шляхом незаконного збільшення числа членів громадської організації та подальшого проведення незаконних зборів, використовуючи підроблені документи, захопили управління в громадській організації, змінили її керівні органи та керівника.

Крім того, 18.09.2020 до реєстру внесено відомості про те, що на початку вересня 2020 року невстановлені особи, які діють від імені ТОВ "Регіонінвестгрупп", здійснили таємне викраденняврожаю, що належить підприємству об`єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України", чим спричинили останнім матеріальну шкоду в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 185 КК України. Також, 18.09.2020 внесено відомості про те, що у вересні 2020 року невстановлені досудовим розслідуванням особи, за попередньою змовою, маючи злочинний намір на протидію законній господарській діяльності ТОВ «Демаре», вчинили ряд дій щодо заволодіння майном останніх, що заподіяло велику шкоду даному підприємству, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 206 КК України.
21.10.2020 до реєстру внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про те, що до Головного слідчого управління Національної поліції України надійшла заява від ОСОБА_8 , з якої вбачається, що ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та приватним нотаріусом ОСОБА_21 , зловживаючи довірою ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , заволоділи шахрайським способом коштами в сумі 6 млн. доларів США, чим завдали шкоди останньому в особливо великих розмірах.
Крім того, 21.10.2020 до реєстру внесено відомості про те, що до Головного слідчого управління Національної поліції України надійшла заява від ОСОБА_23 , згідно якої вбачається, що ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_24 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та приватним нотаріусом ОСОБА_21 , зловживаючи довірою ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , заволоділи шахрайським способом коштами в сумі 6 млн. доларів США, чим завдали шкоди останньому в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 190 КК України.

Разом з тим, дані про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000888 відомостей щодо ТОВ "Хлібозавод №10", ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат", ТОВ "Дніпромлин", ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №5" та ТОВ " Дніпровський Хлібокомбінат №11", матеріали справи не містять. У наявному в матеріалах судового провадження витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000888 не зазначено, до яких протиправних дій причетні посадові особи вищевказаних товариств.
Оскільки слідчим суддею як підставу для накладення арешту зазначено можливу конфіскацію майна, а п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України не допускає накладення арешту на майно будь-якої іншої особи крім підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження та враховуючи, що ТОВ "Хлібозавод №10", ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат", ТОВ "Дніпромлин", ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №5" та ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №11" такого правового статусу не мають, у даному випадку відсутні правові підстави для накладення арешту на майно вказаних товариств з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Крім того, за правилами до ч. 1 ст. 96-6, ст. 96-8 КК України, до юридичних осіб судом можуть бути застосовані такі заходи кримінально-правового характеру: 1) штраф; 2) конфіскація майна; 3) ліквідація.
Конфіскація майна полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави майна юридичної особи і застосовується судом у разі ліквідації юридичної особи згідно з цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 96-3 КК України передбачено підстави для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру, зокрема: 1) вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених у статтях 209 і 306, частинах першій і другій статті 368-3, частинах першій і другій статті 368-4, статтях 369 і 369-2 цього Кодексу; 2) незабезпечення виконання покладених на її уповноважену особу законом або установчими документами юридичної особи обов`язків щодо вжиття заходів із запобігання корупції, що призвело до вчинення будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених у статтях 209 і 306, частинах першій і другій статті 368-3, частинах першій і другій статті 368-4, статтях 369 і 369-2 цього Кодексу; 3) вчинення її уповноваженою особою від імені юридичної особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених у статтях 258-258-5 цього Кодексу; 4) вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109, 110, 113, 146, 147, частинами другою - четвертою статті 159-1, статтями 160, 260, 262, 436, 437, 438, 442, 444, 447 цього Кодексу; 5) вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 255, 343, 345, 347, 348, 349, 376-379, 386 цього Кодексу.

Наведений у ст. 96-3 КК України перелік кримінальних правопорушень є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Оскільки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 206-2 та ч. 4 ст. 190 КК України, за правилами ст. 96-3 КК України не є підставою для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру, передбачених ст. 96-6 КК України, то відсутні достатні підстави вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може застосувати до вищевказаних товариств захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності ТОВ "Хлібозавод №10", ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат", ТОВ "Дніпромлин", ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №5" та ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №11" здійснено в порушення вимог закону, а отже втручання в право на мирне володіння майном зазначених юридичних осіб здійснено без законних на те підстав.
Крім того, конфіскація майна, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави майна, може бути застосована судом лише у разі ліквідації юридичної особи згідно з КК України, однак такої підстави як ліквідація юридичної особи, слідчим у клопотанні не зазначено, а самостійне застосування заходів кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна юридичної особи положеннями ст. 96-8 КК України не передбачено.
Інших підстав для накладення арешту, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, а також обґрунтування наявності випадків, передбачених ч. ч. 3 - 6 ст. 170 КПК України, в ухвалі слідчого судді не зазначено.

Крім того, як убачається із матеріалів судового провадження, прокурор у клопотанні порушував питання про накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках ряду юридичних осіб, серед яких рахунок ТОВ "Хлібзавод № 10" () № НОМЕР_3 (українська гривня).
При цьому, як убачається із долученої до клопотання інформації з Журналу реєстрації повідомлень про відкриття/закриття рахунків у фінансових установах станом на 17.11.2019, рахунок № НОМЕР_3 (українська гривня) відкрито на ТОВ "Хлібозавод № 10" (). Відомості про належність вказаного рахунку ТОВ "Хлібзавод № 10" у матеріалах судового провадження відсутні.
Однак слідчий суддя, наклавши арешт на грошові кошти на рахунку ТОВ "Хлібзавод № 10" № НОМЕР_3 (українська гривня), залишив поза увагою невідповідність назви вказаного товариства даним, які містяться у матеріалах клопотання.
На переконання колегії суддів, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, однак слідчий суддя не звернув увагу на вказані обставини.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу також на інші суттєві порушення вимог кримінального процесуального закону.
Так, у відповідності ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Необхідність розгляду клопотання про арешт майна у відсутності власника майна завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна, в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно, може сховати, знищити, пошкодити, відчужити майно.
У будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання прокурора про арешт майна без повідомлення власників такого майна, жодним чином не мотивувавши своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційних скарг, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ТОВ "Хлібозавод №10", ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат", ТОВ "Дніпромлин", ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат №5" та ТОВ " Дніпровський Хлібокомбінат №11" задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.01.2021 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках у банківській установі АТ АБ "Радабанк" (МФО 306500, , юридична адреса: 49069, м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 46), а саме рахунки: № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), що належить ТОВ "Дніпромлин" (); № НОМЕР_3 (українська гривня), що належить ТОВ "Хлібзавод № 10"'(); № НОМЕР_4 (українська гривня), що належить ПрАТ "Павлоградхліб" (); № НОМЕР_5 (українська гривня), що належить ПрАТ "Нікопольський Хлібокомбінат" (); № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), що належить ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат № 5" (); № НОМЕР_8 (українська гривня), що належить ТОВ "Дніпровський Хлібокомбінат № 11» ().
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3