Справа № 203/2122/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю адвоката - ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , подана в порядку ст.303 КПК України, в якій останній посилався на те, що 16.04.2021 року старшим слідчим Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м.Полтаві, ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні №0000005. Вказана постанова була мотивована тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про факт завдання моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_5 діями службових осіб правоохоронних органів, зокрема, не встановлено беззаперечний факт вчинення останніми кримінального правопорушення.
Між тим, доказово підтвердженим фактом у кримінальному провадженні є те, що 24.11.2020 року прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури було отримано заяву ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 23.11.2020 року, що було вчинено безпосередньо проти неї за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.ч.1,2 ст.384 КК України, якими їй було завдано матеріальної та моральної шкоди. З огляду на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей за заявою до ЄРДР, ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2020 року у справі №201/11903/20 прокурора було зобов`язано внести відомості за заявою ОСОБА_5 від 23.11.2020 року до ЄРДР.
05.01.2021 року Дніпропетровською обласною прокуратурою було відкрито кримінальне провадження №0000005 за заявою ОСОБА_5 .
Таким чином, родовим об`єктом злочинів, вчинених проти ОСОБА_5 , є виконання владних повноважень працівниками правоохоронних органів, внаслідок протиправних дій яких одночасно спричинено злочинне посягання на додатковий об`єкт права та свободи безпосередньо потерпілої ОСОБА_5 , так як внаслідок протиправних дій співробітників органу досудового розслідування та прокуратури (службового підроблення складання невстановленою до теперішнього часу службовою особою органу досудового слідства завідомо неправдивого протоколу слідчого, нібито, тимчасового вилучення у ОСОБА_5 якогось рухомого майна та завідомо неправдивого клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, начебто вилученого в неї) та введення в оману суду через штучне створення доказів обвинувачення (протоколу слідчого, нібито, тимчасового вилучення у ОСОБА_5 якогось рухомого майна) та подання зазначених завідомо підроблених та недостовірних доказів до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва, 25.09.2020 року об 11-40 г. слідчим суддею цього суду на підставі вищезазначених завідомо недостовірних доказів, за відсутності ОСОБА_5 в судовому засіданні у кримінальному провадженні №761/28674/20, винесено невідоме судове рішення, що стосується її прав, обов`язків та інтересів. За таких обставин, невстановлені до теперішнього часу представники органів державної влади всупереч закону втрутились у здійснення ОСОБА_5 конвенційного права на повагу до її приватного життя, використали її ім`я та персональні данні у прив`язці із невідомим кримінальним провадженням, примусили її до докладання додаткових зусиль задля забезпечення безпеки її майнових прав тощо, що завдало потерпілій ОСОБА_5 моральну та майнову шкоду.
Посилаючись на вказані обставини, а також набуття ОСОБА_5 в силу ч.2 ст.55 КПК України прав потерпілої безпосередньо з моменту подачі заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, заявник просив скасувати постанову слідчого від 16.04.2021 року щодо відмови у визнанні ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні №0000005 та зобов`язати слідчого вчинити процесуальну дію провести невідкладний допит ОСОБА_5 в якості потерпілої у вказаному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні скаржник підтримав подану скаргу та просив її задовольнити з наведених у скарзі підстав.
Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що під час досудового розслідування не було встановлено факту складання службовими особами органу досудового розслідування будь-яких документів щодо вилучення майна, яке належить ОСОБА_5 . За даними перевірки Єдиного державного реєстру судових рішень та Державного реєстру речових прав встановлено відсутність будь-яких судових справ, у якій учасником була ОСОБА_5 , а також щодо обтяжень належного їй майна. Останньою не було наведено будь-яких належних обгрунтувань щодо завдання їй матеріальної або моральної шкоди, внаслідок чого у відповідності до ст.55 КПК України було винесено постанову про відмову у визнанні її потерпілою. Також слідчий зазначив, що постановою від 27.04.2021 року кримінальне провадження №0000005 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Заслухавши пояснення скаржника та слідчого, дослідивши матеріали за скаргою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Під час розгляду скарги встановлено, що 23.11.2020 року ОСОБА_5 звернулась до прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури із заявою про кримінальне правопорушення, в якій посилалась на те, що 28.10.2020 року нею поштою було отримано повістку про виклик до суду в кримінальному провадженні №761/28674/20, датовану 17.09.2020 року, за якою вона викликалась на 11-40 г. 25.09.2020 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва в якості особи, стосовно якої розглядається клопотання про арешт тимчасово вилученого майна. Посилаючись на те, що вона не є учасником жодного кримінального провадження, по якому в неї вилучалось би будь-яке майно та складання, таким чином, невідомою службовою особою органу досудового розслідування завідомо неправдивого офіційного документу, подання завідомо підроблених та недостовірних доказів вилучення у неї якогось рухомого майна та клопотання про арешт тимчасово вилученого майна до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва та винесення 25.09.2020 року судом невідомого судового рішення, що стосується її прав, обов`язків та інтересів, ОСОБА_6 просила внести до ЄРДР відомості та розпочати досудове розслідування за фактом вчинення відносно неї злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.ч.1,2 ст.384 КК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2020 року було задоволено скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей за її заявою від 23.11.2020 року до ЄРДР та зобов`язано внести відповідні відомості.
05.01.2021 року на підставі заяви та ухвали Дніпропетровською обласною прокуратурою було внесено до ЄРДР за №0000005, із попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.366 КК України, відомості за фактом можливого службового підроблення працівниками невстановленого органу досудового розслідування, а саме: складання та подачі завідомо неправдивого клопотання про арешт тимчасово вилученого майна до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва, справа №761/28674/20.
Подальше досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 здійснювалось Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві.
Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві», від 16.04.2021 року, було відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, в зв`язку із відсутністю будь-яких відомостей про факт завдання такої шкоди останній.
А постановою слідчого від 27.05.2021 року кримінальне провадження №0000005 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Перевіряючи доводи скарги, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч.1 ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Таким чином, правовою підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України.
Слідчий суддя враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 КК України, відноситься до кримінальних правопорушень в сфері службової діяльності.
Основним безпосереднім об`єктом службового підроблення е визначений законом порядок діяльності державного апарату, апарату органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності в частині підготовки, складання, використання і видачі офіційних документів, а також посвідчення фактів, які мають юридичне значення. Факультативним додатковим об`єктом цього злочину можуть бути права та свободи людини і громадянина, власність тощо.
Документ, який є предметом цього злочину, - це передбачена законом матеріальна форма одержання, зберігання, використання і розповсюдження інформації, яка має юридичне значення, шляхом фіксації її на папері, магнітній, кіно-, відео-, фотоплівці, дискеті або іншому носії.
З огляду на це особа може бути визнана потерпілою у кримінальному провадженні за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, за умови підтвердження факту того, що об`єктом службового підроблення порушено її права та свободи.
Слідчий суддя враховує, що будь-яких доказів тому, що у ОСОБА_5 в рамках будь-якого кримінального провадження вилучалось будь-яке майно, складались відповідні процесуальні документи, ставилось питання про його арешт та виносились відповідні судові рішення, на підставі яких до Державного реєстру речових прав вносились відповідні обтяження, до скарги не долучено та під час досудового розслідування у кримінальному провадженні таких фактів не встановлено.
На запитання слідчого судді під час розгляду скарги яке майно вилучалось у ОСОБА_5 , представник останньої зазначив, що про наявність фактичного вилучення у ОСОБА_5 будь-якого належного їй майна та обтяжень щодо такого майна, ухвалення відповідних судових рішень йому невідомо.
Таким чином, заява ОСОБА_5 щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення, а саме: щодо штучного створення та підробки доказів, тимчасового вилучення майна та його арешту, грунтується виключно на факті отримання нею повістки Шевченківського районного суду м.Києва у справі №761/28674/20 про виклик для участі у розгляді клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
При цьому, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень відсутні дані щодо ухвалення судового рішення у справі №761/28674/20, а також будь-які відомості щодо наявності судових рішень у справах, у яких учасником була ОСОБА_5 та в рамках яких вирішувались питання щодо арешту майна останньої.
За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим було правомірно, у відповідності до ч.5 ст.55 КПК України, було винесено постанову від 16.04.2021 року, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні №0000005.
Крім того, слідчий суддя враховує, що на момент подачі розглядаємої скарги, постановою слідчого від 27.05.2021 року кримінальне провадження №0000005 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Вказана постанова не оскаржувалась та не скасовувалась, що виключає можливість подальшого проведення будь-яких слідчих дій та прийняття будь-яких процесуальних рішень у кримінальному провадженні, у т.ч. і щодо визнання заявниці потерпілою та її допиту.
З урахуванням зазначеного слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.55,60,303,306,307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим відмовити повністю.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1