Справа №754/6496/21 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3083/2021 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
24 червня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора; звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності; закрито кримінально провадження щодо ОСОБА_8 у зв`язку із звільненням неповнолітнього від кримінальної відповідальності.
Не погоджучуючись з ухвалою суду першої інстанції прокурором подано аеляційну скаргу, в якій він просить дану ухвалу змінити та виключити з мотивувальної та резолютивної частини ухвали суду рішення про звільнення неповнолітнього ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, за вчинення дій, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що відповідно до ст. 22 КК України ОСОБА_8 не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки на момент вчинення вказаного суспільно небезпечного діяння ОСОБА_8 не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Прокурор зазначає, що у даному випадку рішення суду про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 є неправильним, оскільки він не є суб`єктом злочину, не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, а відтак і звільнений від неї.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку захисника, який не заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказані вимоги закону були дотримані судом першої інстанції не в повному обсязі.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, прокурор Деснянської окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про застосування до неповнолітнього ОСОБА_8 примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження та обмеження його дозвілля та встановлення особливих вимог його поведінки, а саме справно відвідувати місце навчання та не відвідувати парки, бари, нічні клуби у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год 00 хв. наступної доби.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру.
Так, примусові заходи виховного характеру передбачені ст.105 КК України, тобто кримінальним законом.
Застосування кримінального закону, у тому числі примусових заходів виховного характеру можливо лише в межах строку давності , передбаченого ст. 106 КК України.
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з часу вчинення ОСОБА_8 зазначеного в клопотанні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.1 КК України, минули строки давності передбачені ст. 106 КК України, а тому відсутні підстави для застосування до неповнолітнього ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру, у зв`язку з чим судом обгрунтовано відмовлено в задоволенні поданого прокурором клопотання.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.44 КК України від кримінальної відповідальності звільняється особа, яка вчинила злочин.
Відповідно до ст.22 КК України, ОСОБА_8 не є суб`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, оскільки на момент вчиненні вказаного суспільно-небезпечного діяння він не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за інкриміновані йому дії.
Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_8 не може бути звільнений від кримінальної відповідальності, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності застосовується лише до суб`єктів злочину, колегія суддів вважає слушними.
Наведене свідчить про те , що суд першої інстанції прийнявши рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, застосував закон, який не підлягає застосуванню, неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.413 КПК України, ухвала підлягає зміні, шляхом виключення з даної ухвали рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва змінити, виключивши з ухвали суду рішення про звільнення неповнолітнього ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 - змінити.
Виключити з мотивувальної та резолютивної частини ухвали суду рішення про звільнення неповнолітнього ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за скоєння дій, які підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
В решті ухвалу суду залишити без змін.
Ухваламоже бути оскарженав касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: