Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/229/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваною ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.05.2021, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, уродженця Полтавської області, Великобагачанського району, с. Мар`янське, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого зі слів підозрюваного за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Визначено заставу у сумі 681 000 грн. з покладенням обовязків, передбаченим ст. 194 КПК України.

За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_8 , запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що мешканець м. Києва та уродженець м. Артемівськ, Донецької області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи офіційного джерела доходу, маючи на меті отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб став на шлях протиправної діяльності у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.
За основу злочинної діяльності ОСОБА_9 взяв наступну злочинну схему, успішну на його думку, яка передбачала створення умов для реалізації протиправних намірів, а саме вимагання у особи коштів для впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на службових осіб Кабінету Міністрів України, задля погодження про призначення на посаду голови Кіровоградської обласної державної адміністрації.
Усвідомлюючи неможливість доведення злочинного умислу самостійно, ОСОБА_9 обрав груповий характер вчинення кримінального правопорушення, у формі співучасті кількох осіб. Так, в невстановлені в ході досудового розслідування час і місце, втягнув до реалізації своїх злочинних намірів громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановлену органом досудового розслідування особу.
Поінформувавши ОСОБА_8 та невстановлену особу, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_9 запропонував їм спільними, узгодженими діями вчинити кримінальне правопорушення за вище вказаною злочинною схемою.
Розуміючи протиправний характер пропозиції ОСОБА_9 , проте спонукаємі корисливим мотивом і метою незаконного збагачення, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа надали свою згоду на спільну участь у вчинені кримінального правопорушення, вступивши тим самим з ОСОБА_9 у злочинний зговір.
Так, ОСОБА_9 , в квітні місяці 2021 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи в м. Києві, зустрів там свого знайомого громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому достовірно знаючи, що останній являється приватним підприємцем та має значні заощадження у вигляді грошових коштів.
В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на отримання грошових коштів від ОСОБА_10 для матеріального збагачення, згідно раніше складеної злочинної схеми. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 запевнив ОСОБА_10 , що має можливість вплинути за грошову винагороду на представників Кабінету Міністрів України за погодження про призначення його головою Кіровоградської обласної державної адміністрації. За свої послуги ОСОБА_9 вимагав та повинен був отримати грошові кошти в сумі 3 500 000 доларів США.
ОСОБА_10 розуміючи, що в інший спосіб вирішити вказане питання він не має можливості, погодився на пропозицію ОСОБА_9 , вважаючи, що останній передасть грошові кошти представнику Кабінету Міністрів України за вирішення питання про погодження його призначення на посаду голови Кіровоградської обласної державної адміністрації.
В подальшому, ОСОБА_9 , на виконання злочинного плану направленого на отримання неправомірної вигоди, задля підтвердження дійсності його можливостей, залучився підтримкою ОСОБА_8 та невстановленої особи, які разом час від часу контактували і зустрічалися з ОСОБА_10 , вимагаючи кошти у вказаній вище сумі, окрім цього ОСОБА_8 запевнив ОСОБА_10 про його вплив на представників Кабміну.
ОСОБА_10 усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та невстановленої особи, звернувся з відповідною заявою до працівників УСБУ України в Кіровоградській області, та надав свою добровільну згоду на співробітництво з метою попередження, розкриття та розслідування вказаного кримінального правопорушення.
Так, 26.05.2021 відповідно до домовленостей ОСОБА_10 прибув в місто Київ, де в приміщенні АКБ «Індастріалбанк», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Г. Алмазова (колишня вулиця Кутузова), 18/7 зустрівся з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , де передав їм грошові кошти в сумі 3 500 000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США, в кількості 35 тис. штук. Після отримання грошових коштів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , запевнили ОСОБА_10 про призначення його головою Кіровоградської обласної державної адміністрації в найкоротші строки.
26.05.2021 о 13:35 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.05.2021 клопотання слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 13 год. 35 хв. 26.05.2021 до 13 год. 35 хв. 24.07.2021.
Визначено розмір застави у розмірі 300 /триста/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681000 /шістсот вісімдесят одна тисяча/ гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що надані до клопотання матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Встановлено наявність наступних ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду. Про наявність вказаного ризику свідчить і те, що ОСОБА_8 фактично проживає м. Кремінна, що знаходиться в безпосередній близькості до тимчасово окупованої території України, сам він зареєстрований в м. Луганськ, та відповідно має можливість виїхати на тимчасово окуповану територію України та має паспорт громадянина Російської Федерації, має пенсійне посвідчення так званої «Луганської народної Республіки». Злочин який ставиться йому в провину вчинявся за попередньою змовою, в тому числі і з особою, яка має житло на тимчасово окупованій території, про що вказують надані матеріали НС(р)Д.
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість впливати на свідків, у кримінальному провадження, які у згідно із принципом безпосереднього дослідження доказів у кримінальному провадженні повинні допитуватись безпосередньо в суді.
Наявність інших ризиків прокурором не доведено.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тяжкість покарання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, офіційно не працює, має житло на тимчасово окупованій території Україні та постійно відвідує дану територію, позитивно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я та його вік, відсутність утриманців.
Доказів того, що медична допомога, яку потребує підозрюваний, не може надаватись в умовах ізоляції від суспільства (в слідчому ізоляторі) стороною захисту не надано.
З приводу заявленого розміру застави - 17 622 розмірів прожиткового мінімуму громадян, що становить 40 001 940 грн., слідчим суддею зазначено, що не доведено наявність у ОСОБА_8 значних статків та як наслідок визначення застави у заявленій ним сумі, яка явно буде не помірною для нього, також підозрюваний пенсіонер, має другу групу інвалідності та , наявність встановлених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, є переселенцем з тимчасово окупованої території. Проте, слідчим суддею враховано, що сума неправомірної вигоди є значною, та є підставою про існування виключного випадку та необхідність встановлення розміру застави в більшому розмірі ніж передбачає гранична межа застави за даний вид кримінального правопорушення - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме у розмірі 300 /триста/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681000 /шістсот вісімдесят одна тисяча/ гривень, в повній мірі може забезпечити належну поведінку підозрюваного.

В апеляційних скаргах:
- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у відповідності до вимог ст. 182 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави та наслідків їх невиконання.
Не оспорюючи обґрунтованість, законність і вмотивованість судового рішення щодо виду застосованого запобіжного заходу вважає вказане судове рішення незаконним і необґрунтованим, ухваленим з порушенням вимог ч.1-3 ст. 370 КПК України, та таким, що підлягає скасуванню в частині визначення розміру застави.
Зазначив, що статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік» установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить з 1 січня 2021 року 2270 грн.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження сума неправомірної вимоги, яку вимагав ОСОБА_8 становить 3 500 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 26.05.2021 становить 96 075 000 грн.
Зазначає, що передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України максимальний розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 600 грн. При цьому слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 обрано розмір застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 гривень, яка явно не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні зазначеного тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.
Зазначені обставини вказують про необхідність визначення слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застави в розмірі, який становить 17 622 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять два) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 40 001 940 гривень, яка здатна забезпечити виконання особою покладених на неї обов`язків.

-Захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 відмовити.
Зазначає, що слідчим суддею безпідставно були враховані доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтованості підозри та існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки.
Сторона захисту не погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення у зв`язку із відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.
На думку сторони захисту, наявні в матеріалах провадження докази не є достатніми для висновку, що підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Присутність ОСОБА_8 в момент передачі грошових коштів від ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 може свідчити лише про його процесуальний статус в якості свідка.
Не враховано, що фактично не відбулося передачі грошових коштів, які б були предметом неправомірної вигоди, оскільки передані ОСОБА_10 грошові кошти виявилися несправжніми, а відтак інкримінований злочин є незакінченим.
Захисник не погоджується з існуванням ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, прокурором не доведено існування зазначеного ризику.
Підозрюваний має постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Має міцні соціальні зв`язки на території України, його діти мешкають також на підконтрольній Україні території, отримує пенсію.
Щодо наявності інших ризиків можливості вчинення іншого кримінального правопорушення та можливості впливу на свідків, то прокурор обмежився формальним переписуванням підстав, визначених КПК України без наповнення їх змістом з урахуванням фактичних обставин справи.
Також прокурор не зазначив, яким чином 81-річна особа пенсіонер може вчиняти інші злочини, якщо він не обіймає жодної посади, яка б давала змогу йому використовувати свої службові повноваження. Не зазначено, на яких свідків може впливати підозрюваний та чим це підтверджується.
Стосовно розміру застави зазначив, що сума 681 000 грн. є для ОСОБА_8 і його родини завідомо неправомірним.
Вказує, що слідчим суддею не враховано обставини, які характеризують підозрюваного ОСОБА_8 , а саме, що останній жодного разу не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, є інвалідом другої групи загального захворювання, має низку захворювань та потребує постійної медичної допомоги через похилий вік та стан здоров`я, має заслужені звання та Державні нагороди.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечив проти апеляційної скаргисторони захисту, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

Судом вірно зазначено, що злочин передбачений ч.3 ст.369-2 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, офіційно не працює, має житло на тимчасово окупованій території та постійно відвідує дану територію, позитивно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я та його вік, відсутність утриманців.

Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.п.1, 3, ст.177 КПК України, враховуючи можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що підозрюваний може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду. Про наявність вказаного ризику свідчить і те, що ОСОБА_8 фактично проживає в м.Кремінна, що знаходиться в безпосередній близькості до тимчасово окупованої території України, сам він зареєстрований в м.Луганськ, та відповідно має можливість виїхати на тимчасово окуповану територію України та має паспорт громадянина Російської Федерації, має пенсійне посвідчення так званої «Луганської народної Республіки». Злочин який ставиться йому в провину вчинявся за попередньою змовою, в тому числі і з особою, яка має житло на тимчасово окупованій території, про що вказують надані матеріали НС(р)Д. Можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, які згідно із принципом безпосереднього дослідження доказів у кримінальному провадженні повинні допитуватись безпосередньо у суді.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Що стосується апеляційної скарги прокурора щодо необхідності визначення застави підозрюваному ОСОБА_8 в розмірі 17 622 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40 001 940 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо не доведенням ані прокурором, ані слідчим наявності у ОСОБА_8 значних статків та визначення застави у заявленій сумі, яка явно буде непомірною для підозрюваного. Підозрюваний є пенсіонером, має другу групу інвалідності, є переселенцем з тимчасово окупованої території. Прокурором не було надано належного обґрунтування вимог закону, щодо визначення застави в розмірі 40 001 940 грн.
З метою не допущення встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави, який є достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню.

Стосовно апеляційної скарги сторони захисту в частині завеликої застави, колегія суддів вважає висновок слідчого судді щодо існування виключного випадку та необхідність встановлення застави в більшому розмірі ніж передбачає гранична межа застави за даний вид кримінального правопорушення в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681000 правомірним та в повній мірі забезпечить належну поведінку підозрюваного.
Щодо поданої апеляційної скарги сторони захисту колегія суддів зазначає наступне.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч твердженням захисника, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.
Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Стороною захисту не надано підтверджуючих матеріалів неможливості перебування підозрюваного ОСОБА_8 в умовах ізоляції за станом здоров`я.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 28.05.2021 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначено розмір застави в сумі 681000 грн. без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4