Справа № 359/6731/21
Провадження № 1-в/359/231/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною аудіо та відео фіксацією в режимі відео конференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:
27.07.2021 засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» поклався на розсуд суду.

Ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із особової справи, вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 06.03.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 19.07.2017 вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 06.03.2017 року залишено без змін.

Вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 06.03.2017 року набрав законної сили 19.07.2017.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)».

Початок строку відбування покарання 11.02.2019, а кінець строку 14.04.2021.

Згідно ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років..

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів особової справи, зокрема останньої характеристики від 10.06.2021 вбачається, що засуджений ОСОБА_4 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 28.04.2020.

Під час знаходження в ДУ «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

В державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)» відбуває покарання з 24.06.2020 року. За час відбування покарання характеризуються посередньо, має 2 заохочення, стягнень не має. З вересня 2020 року засуджений працевлаштований у майстерні установи на дільниці ремонту піддонів.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи.

Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених в розділах «Фізкультура і спорт» та «Духовне відродження».

Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України не приймає участі у роботі самодіяльних організацій установи.

Відповідно до ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу Україна не підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та не отримує від них передачі.

16.07.2020 засуджений ОСОБА_4 розглядався на комісії установи, щодо можливого застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 101 КВК України а саме: переведення з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, але засудженому було відмовлено, так як засуджений не стає на шлях виправлення.

08.10.2020 засуджений ОСОБА_4 розглядався на комісії установи, щодо можливого застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 82 КК України а саме: заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, але засудженому було відмовлено, так як засуджений не став на шлях виправлення.

Вину у скоєному злочині засуджений ОСОБА_4 не визнав.

Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а лише починає ставати на шлях виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання наразі є передчасним.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст ухвали суду оголошено о 17 год. 30 хв. 09.08.2021.

Суддя ОСОБА_1