20.07.2021 Справа № 756/2944/20
Унікальний № 756/2944/20
Провадження № 1-кп/756/581/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» липня 2021 року Оболонський районним суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря : ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2015 року ОСОБА_4 перебуваючи у денний час доби, у приміщенні Оболонського районного центру зайнятості (з 22.11.2017 Оболонська районна філія Київського міського центру зайнятості), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Петра Панча, 7-Б, подав на реєстрацію документи, а саме заяву про надання статусу безробітного з метою в подальшому отримання виплати допомоги по безробіттю.
Під час прийому заяв 16.01.2019 року в денний час доби, у приміщенні Оболонського районного центру зайнятості (з 22.11.2017 Оборонська районна філія Київського міського центру зайнятості), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Петра Панча, 7-Б, фахівцем з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості ОСОБА_4 було роз`яснено вимоги ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зокрема п. 4.ч. 2 та ч. 3, а саме: зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну, політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 Закону України «Про зайнятість населення». Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.
Також, в цей же день та час ОСОБА_4 , роз`яснено вимоги ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 за N 1533-ІІІ, зокрема частин 2 та 3, а саме: застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 за № 198, на підставі Заяви про надання (поновлення) статусу безробітного від 16.01.2019, ОСОБА_4 було надано статус безробітного з 22.01.2019.
Відповідно до вимог ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» та ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне-соціальне страхування на випадок безробіття», на підставі Заяви про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю від 16.01.2019, ОСОБА_4 призначеної та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 23.01.2019.
В подальшому, 15.08.2019 ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг №503/2019 з ТОВ «СТАРЛАЙТ ПРОДАКШН» з оплатою в залежності від фактичного обсягу належно наданих послуг. В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману з метою незаконного збагачення за рахунок коштів державного бюджету.
Реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на заволодіння чужим і майном шляхом обману з метою незаконного збагачення за рахунок коштів державного бюджету, ОСОБА_4 , у період з 15.08.2019 по 26.09.2019 не повідомив Оболонський районний центр зайнятості про укладання договору про надання послуг №503/2019 з ТОВ «СТАРЛАЙТ ПРОДАКШН», яке використовує найману працю ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» та ч. 2 ст. Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
В подальшому, ОСОБА_4 за час перебування у трудових відносинах з «СТАРЛАЙТ ПРОДАКШН», достовірно знаючи, що він знаходиться на обліку в Оболонському районному центрі зайнятості в статусі безробітного, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився умисному неповідомленні (не інформуванні) протягом трьох робочих днів працівника Оболонського центру зайнятості про зміну обставини зазначених у заяві про надання (поновлення) статусу безробітного та ведення обліку осіб, які шукають роботу, та подальшого отримання державної допомоги по безробіттю, в результаті чого, безпідставно одержав виплати допомоги по безробіттю, на час перебування у трудових відносинах з «СТАРЛАЙТ ПРОДАКШН» з 15.08.2019 по 26.09.2019 року в розмірі 11 428 грн. 29 коп.
Відповідно до приписів п. 13 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп. 3 п. 1 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, який затверджено Нказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 за № 613 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.07.2015 за №821/27266, ОСОБА_5 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з становленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення відповідно до пп. 8 п. 1 ст. 45 ЗУпЗН, пп. 8 п. 1 ст. 31 ЗУпЗДССВБ, та пп. 2 п.1 ч. 5 Порядку надання допомоги по безробіттю.
13.11.2019 Київським міським центром занятості складено Акт за № 1179 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до висновків якого зафіксований факт, укладання з 15.08.2019 договору про надання послуг №503/2019 з між ОСОБА_4 та «СТАРЛАЙТ ПРОДАКШН».
На підставі вказаної інформації Наказом директора Оболонського районного центру зайнятості ОСОБА_6 № НТ191023 від 23.10.2019, матеріальне забезпечення нараховане ОСОБА_4 визнано безпідставним та таким, що підлягає поверненню.
Таким чином, незаконно умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, ОСОБА_4 отримав допомогу у сумі 11 428 грн. 29 коп. тим самим заволодів коштами Державного Бюджету України, чим завдав державі збитку на вказану суму.

Ухвалою суду від 22.06.2020 року вказане провадження було призначено до судового розгляду в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва

Відповідно до підпункту 6 пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розглянуто судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у скоєнні кримінального проступку визнав повністю та підтвердив обставини, вчиненого ним протиправного діяння, що викладені у вироці вище, у вчиненому покаявся, просив суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України повністю доведена.

ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений покаявся та добровільно відшкодвував державі завдані збитки.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні ОСОБА_4 виду та міри покарання суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, що на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а тому суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, характер та наслідки вчиненого правопорушення, зокрема, ту обставини, що завдані державі збитки було добровільно відшкодовано, а також дані що характеризують особу ОСОБА_4 ,а саме те що останній за місцем проживання характеризується посередньо, а тому виходячи з принципів розумності, гуманізму, справедливості та індивідуалізації покарання, а також враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, тому суд вважає, можливим виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

При цьому, на думку суду, призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1