Категорія:ч.1 ст.129 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000896 від 26.10.2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має одну малолітню дитину, не працюючого, судимого:
1) 05.05.2004 року Луцьким міськрайонний судом Волинської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України надано іспитовий строк 1 рік;
2) 09.02.2005 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
3) 13.08.2008 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2ст.190, ч.3 ст.186, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 25.09.2011 року по відбуттю строку покарання;
4) 15.05.2014 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
5) 04.09.2014 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 18.10.2018 року по відбуттю строку покарання.
визнанно винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.129 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.
Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання, тобто з моменту його затримання.
Вироком вирішено питання речових доказів.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) гривень 50 (п`ятдесят) копійок судових витрат у справі за проведення судової експертизи зброї.
Арешт, накладений на майно, згідно ухвал слідчих суддів від 04.11.2020 року скасовано.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 25.10.2020 року близько 17.30 години, перебуваючи поблизу будинку №11 по вулиці Партизанській міста Луцька, на ґрунті особистих неприязних відносин із вітчимом потерпілим ОСОБА_8 , умисно, висловив погрозу вбивством останньому, яку потерпілий сприйняв як реальну та мав усі підстави побоюватись здійснення цієї погрози, оскільки ОСОБА_7 , тримаючи у правій руці пістолет, направив його в ділянку голови потерпілого, після чого здійснив постріл у землю. Згідно висновку експерта №393 від 23.11.2020 року вказаний пістолет є газовим пістолетом марки «RHONER SPORTWAFFEN» моделі 15 калібру «8мм». Таким чином, ОСОБА_7 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.129 КК України, тобто, умисно погрожував вбивством потерпілому, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози (а.с. 30-32).
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин вчинення ним проступку та його правової кваліфікації, вказує, що апеляційна скарга подається в частині призначеного покарання. Вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги його сімейний стан, стан його здоров`я, те що виховує разом з дружиною малолітнього сина, а також утримує дідуся, інваліда другої групи. Особисто перебуває на лікуванні в наркодиспансері від залежності із використанням препаратів ЗТП. Просить суд на пом`якшення покарання не пов`язаного з позбавленням волі (а.с.36-37).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим,
Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене йому покарання є надто суворим та про наявність підстав для визначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі також є безпідставними.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.
Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які, відповідно до норми ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд відніс щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд відніс вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких стосунках.
Разом з тим враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав, у вчиненому розкаявся. В судовому засіданні в суді першої інстанції вибачився перед потерпілим, останній щодо покарання покладався на розсуд суду. Однак враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, судимість не знята та непогашена, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, хоча і відноситься до категорії кримінального проступку, однак є умисним, що на думку суду, свідчить про сталу незаконну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 та його небажання стати на шлях виправлення. Врахувавши зазначені обставини суд першої інстанції призначив покарання у межах санкції ч.1 ст.129 КК України у виді арешту.

Так при призначенні покарання суд першої інстанції взяв до уваги всі ті обставини на які вказує обвинувачений, оскільки обрано не найсуворіше покарання, передбачене санкцією відповідної статті Кримінального закону, що свідчить про їх врахування в повній мірі судом першої інстанції при визначенні виду і розміру покарання, призначеного ОСОБА_7 .
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає законних підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання з мотивів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченим.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді