Єдиний унікальний номер 243/6316/19
Провадження номер 1-кп/243/187/2021
У Х В А Л А
Іменем України
25 березня 2021 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

цивільного позивача ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 2 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002656 від 18.12.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Літіне Ємельчинського району Житомирської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонера, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданніпрокурором заявлено клопотання про призначення по справі повторної судово-автотехнічної експертизи. Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що під час досудового розслідування були проведені автотехнічні експертизи, за висновками яких встановлено, що водієм ОСОБА_8 було допущено порушення ПДР, які стали причиною ДТП. Під час судового розгляду кримінального провадження було призначено комплексну судово-трасологічну та автотехнічну експертизу, висновком якої встановлено, що порушення ПДР, які стали причиною ДТП, були допущені водієм ОСОБА_4 . На вирішення експертизи прокурор просив поставити питання щодо того як повинен був діяти водій ОСОБА_8 , чи мав він можливість запобігти даній ДТП, чи відповідали його дії вимогам ПДР та чи перебували вони у причинному зв`язку з подією ДТП, аналогічні за змістом питання запропоновані прокурором і щодо водія ОСОБА_4 .
Потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 та цивільний позивач ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора, просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши про його безпідставність, оскільки було проведено комплексну експертизу, в ході якої усунуті всі наявні суперечності.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступне.

Висновком експерта № 2/19-11 від 22.01.2019 встановлено, зокрема, що місце зіткнення автомобіля Mersedes Benz E200, державний номер НОМЕР_2 , з мікроавтобусом Volkswagen LT35, державний номер НОМЕР_3 , розташоване на 657 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, що проходить по землям Слов`янського району Донецької області, в області близької до координати 314 м. за базовою лінією, яка є лінією-перпендикуляром до проїзної частини дороги Київ-Харків-Довжанський, що проходить через вісь місця установки дорожнього інформаційного знаку Адамівка, який встановлено на лівому, з боку м.Слов`янська, в напрямку с.Богородичне Слов`янського арйону, краю автодороги Київ-Харків-Довжанський, тобто місце зіткнення розташоване на правій, з боку м.Слов`янська, в напрямку с.Богородичне, смузі руху, тобто на смузі руху мікроавтобусу Volkswagen LT35, державний номер НОМЕР_3 . Окрім того зазначено, що при відсутності в ухвалі суду про призначення транспортно-трасологічної експертизи та наданих на експертизу копіях матеріалів кримінального провадження (протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми до нього) необхідної і достатньої слідової інформації, встановити більш достеменно розташування місця зіткнення автомобіля Mersedes Benz E200, державний номер НОМЕР_2 , з мікроавтобусом Volkswagen LT35, державний номер НОМЕР_3 , щодо меж проїзної частини автодороги в рамках проведення цієї експертизи не виявляється можливим (а.к.п.115-128, т.2).

Висновком експерта № 2/19-46 від 07.02.2019 встановлено, зокрема, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля Mersedes Benz E200, державний номер НОМЕР_2 , повинен був керуватися вимогами п.п.10.1 та 11.3 ПДР, тобто він повинен був вести автомобіль якомога правіше до проїзної частини дороги Київ-Харків-Довжанський і відмовитися від виїзду на зустрічну смугу руху (а.к.п.164-170, т.2).

Висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 7964 від 25.04.2019 р. встановлено, зокрема, що в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Mersedes Benz E200 ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР і знаходились з технічної точки зори в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (а.к.п. 205-209, т.2).

Висновком додаткової авто-технічної експертизи № 2/19-141 від 27.05.2019 р. встановлено, зокрема, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля Mersedes Benz E200, державний номер НОМЕР_2 , повинен був керуватися вимогами п.п.10.1 та 11.3 ПДР, тобто він повинен був вести автомобіль якомога правіше до проїзної частини дороги Київ-Харків-Довжанський і відмовитися від виїзду на зустрічну смугу руху.

В той же час висновком експертного автотехнічного дослідження № 42 від 12.06.2019, складеним в результаті проведення експертного автотехнічного дослідження судовим експертом ОСОБА_9 на запит адвоката ОСОБА_7 , встановлено, зокрема, повну відсутність технічної спроможності наданих показань по розвитку механізму ДТП в частині виїзду зустрічного автомобіля Mersedes Benz E200, державний номер НОМЕР_2 , на смугу руху автомобіля Volkswagen LT35, державний номер НОМЕР_3 , як в показаннях ОСОБА_4 , так і в показаннях ОСОБА_6 ; з технічної точки зору дії водія автомобіля Volkswagen LT35 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.1.5, 2.3.д, 12.1 ПДР України та знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (а.к.п.68-78, т.3).

Зі змісту висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи у кримінальному провадженні 1-кп/243/233/2020 за № 26003/20-52/31994/20-52 від 11.12.2020, складеним на виконання ухвали суду, вбачається, що встановити точне розташування місця зіткнення автомобілів Mersedes Benz та Volkswagen в рамках даного дослідження не видається за можливе, оскільки відсутня належним чином зафіксована (першочергово, в частині неналежної фіксації сліду юзу на схемі ДТП) будь-яка слідова інформація, яка б в категоричній формі вказувала б на розташування даних транспортних засобів в процесі їх зближення. При цьому, за прийнятих в рамках проведеного моделювання умов та характеристик розвитку пригоди, можна вказати, що місце зіткнення автомобілів Mersedes Benz та Volkswagen могло знаходитись в діапазоні між дорожньою розміткою 1.1 ПДР України та серединною смуги руху автомобіля Mersedes Benz. При цьому, за умови відсутності належним чином зафіксованої слідової інформації, яка в повній мірі відображала переміщення транспортних засобів (їх траєкторію) безпосередньо перед, в процесі та після пригоди, встановити фактичне розташування автомобілів Mersedes Benz та Volkswagen відносно елементів проїзної частини в момент їх первинного контактування не видається за можливе.

В даному випадку мало місце зустрічно-кутове зіткнення автомобілів Mersedes Benz та Volkswagen і їх первинний контакт відбувся між передньою частиною автомобіля Mersedes Benz (лівою та центральною частиною накладки переднього бамперу та капоту, лівою фарою) та передньою частиною автомобіля Volkswagen (правою та центральною частиною накладки переднього бамперу та капоту, правою фарою), при цьому в момент первинного контакту їх поздовжні вісі знаходилися під тупим кутом, який кількісно можна оцінити величиною близько ? ? 160 ... 165°, розкритим проти ходу годинникової стрілки відносно поздовжньої осі автомобіля Volkswagen.

За відсутності можливості безпосереднього дослідження сліду юзу, позначеного на схемі ДТП як l1 (або його якісних фотознімків) з метою співставлення з відповідними колесами транспортних засобів провести ідентифікацію та відповідно встановити приналежність даного сліду відповідного транспортного засобу експертним шляхом неможливо. Можливо лише вказати, що за прийнятних в рамках проведеного моделювання умов та характеристик розвитку пригоди, можна дійти висновку, що або в даному випадку мала місце неналежна фіксація даного сліду (в частині геометричних характеристик його розташування), або даний слід не має відношення до даної пригоди.

Оцінити пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на предмет їх технічної спроможності відносно механізму розвитку даної пригоди (зіткнення автомобілів Mersedes Benz та Volkswagen) за відсутності в них (поясненнях) будь-яких даних щодо механізму розвитку даної пригоди (тобто, в поясненнях даних свідків не охарактеризовано параметри зближення, безпосередньо контактування та післяконтактного переміщення транспортних засобів до місця їх кінцевого розташування в повному обсязі), не можливо.

Пояснення водія автомобіля Volkswagen ОСОБА_4 та пасажира даного автомобіля ОСОБА_6 в частині вказаних ними розташування місця зіткнення даних транспортних засобів (що не узгоджується з встановленим в рамках даного дослідження місцем зіткнення) та відповідно розташування автомобілів Mersedes Benz та Volkswagen відносно елементів проїзної частини безпосередньо перед пригодою, з технічної точки зору, неспроможні.

Пояснення водія автомобіля Mersedes Benz ОСОБА_8 не містять протиріч з встановленим механізмом розвитку пригоду та зафіксованою на схемі ДТП слідовою інформацією, та відповідно можуть вважатись, з технічної точки зору, спроможними.

Вирішити поставлене питання (яку відстань технічно можливо проїхати автомобілю Mersedes Benz та моменту його повороту ліворуч на зустрічну смугу, а потім відвороту праворуч до моменту зіткнення на встановлений трасологічним дослідженням кут 159°±5°) за наданим на дослідження обсягом матеріалів справи, не видається за можливе з причин, наведених в дослідницькій частині.

В даній дорожній обстановці, за наведених в наданих на дослідження матеріалах справи (в частині технічно спроможних характеристик розвитку даної пригоди) параметрів зближення автомобілів Mersedes Benz та Volkswagen, водій ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Volkswagen шляхом застосування екстренного гальмування керованого ним транспортного засобу.

В даній дорожній обстановці дослідження питання технічної можливості попередження даної ДТП з боку водія автомобіля Volkswagen ОСОБА_4 експертним шляхом є методично недоцільним; вказана можливість забезпечувалась у випадку дотримання вказаним водієм автомобіля Volkswagen вимог п.10.1 та Розділу 34 ПДР України (в частині заборони перетину дорожньої розмітки 1.1 ПДР України), для чого в нього не було перешкод технічного характеру (в наданих на дослідження матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо умов, які перешкоджали водію автомобіля Volkswagen виконати вимоги наведених вище пунктів).

За обставин виникнення пригоди, що наведені в наданих на дослідження матеріалах справи (в частині технічно спроможних характеристик розвитку даної пригоди), з технічної точки зору, водій автомобіля Volkswagen ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.1 та Розділу 34 ПДР України (в частині заборони перетину дорожньої розмітки 1.1 ПДР України). В свою чергу, водій автомобіля Mersedes Benz ОСОБА_8 в даній дорожній обстановці, з моменту виникнення небезпеки для його руху повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України.

При викладених в наданих на дослідження матеріалах справи обставинах даної ДТП (в частині технічно спроможних характеристик даної пригоди), в діях водія автомобіля Mersedes Benz ОСОБА_8 невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР, з технічної точки зору, не вбачається. В свою чергу, дії водія автомобіля Volkswagen ОСОБА_4 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.10.1 та Розділу 34 ПДР України (в частині заборони перетину дорожньої розмітки 1.1 ПДР України).

В даній дорожній обстановці, за встановлених судом обставин зближення транспортних засобів (в частині технічно спроможних характеристик розвитку даної пригоди), технічною причиною виникнення даної ДТП став виїзд автомобіля Volkswagen на смугу руху, по якій рухався автомобіль Mersedes Benz, в безпосередній близькості від останнього (а.к.п.123-148, т.3).

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова оцінка.

Виконання судами цих завдань вимагає, щоб постановлені судові рішення були законними й обґрунтованими, а це в свою чергу обумовлено правильним застосуванням норм матеріального і процесуального закону.

Для постановлення законного судового рішення необхідно, щоб зібрані в ході досудового і судового слідства докази були оцінені в сукупності, і з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

У ст.84 КПК України визначено поняття доказів у кримінальному провадженні, є фактичні дані, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Висновок експерта є найбільш кваліфікованою формою використання наукових, технічних та спеціальних знань у кримінальному судочинстві, який сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

Однією із засад кримінального провадження, закріпленою у п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК, є змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин 1-3 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, встановленими цим Кодексом, і вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Натомість суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положенням ч.1 ст.332 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою,експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та в порядку, передбачених ст.244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

У рішенні ЄСПЛ у справі Дульський проти України від 01.06.2006 року зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Як вбачається з положення ст.1 Закону України Про судову експертизу, судова експертиза це дослідження у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об?єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У ч. 1 ст. 69 КПК України визначено, що експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України Про судову експертизу на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Діючий КПК України не містить визначення поняття повторної експертизи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Згідно змісту ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Пунктом 1.2. розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 р., встановлено, що повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
За змістом п.1,3 ч.2 ст.332 КПК України якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності, або якщо існують достатні підстави вважати висновок експерта необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання.

В судовому засіданні були допитані експерт ОСОБА_14 та експерт ОСОБА_15 , кожен з яких підтримав свої висновки та більш детально пояснив їх суду. Зі змісту висновків експертів та наданих ними у судовому засіданні показань судом встановлено, що експерти використовували різні методи дослідження. Експерт ОСОБА_14 пояснював, що місце зіткнення можливо точно визначити по боковому сліду колеса, що зафіксований на схемі, в той час як експерт ОСОБА_15 під час здійснення комп`ютерного моделювання механізму ДТП дійшов висновку, що слід бокового юзу (на підставі якого експерт ОСОБА_14 встановив місце зіткнення), або не належить автомобілям - учасникам ДТП, або неналежним чином зафіксований на схемі (в частині геометричного розташування).

Повторна експертиза призначається у випадках, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Висновки експертів, наявні в матеріалах кримінального провадження, є обґрунтованими, експерти в судовому засіданні пояснювали підстави таких висновків, істотного порушення процесуальних норм під час призначення і проведення експертизи суд не вбачає. Ці висновки експертів не є неповними, оскільки експерти досліджували всі надані об`єкти, надали вичерпні відповіді на поставлені перед ними питання. Висновки експертів чітко викладені, мають визначений та конкретний характер.

За наведених обставин суд не вбачає підстав для призначення повторної експертизи, оскільки хоча в матеріалах кримінального провадження і наявні висновки експертів, що суперечать один одному, але судом були допитані експерти, і їх показання у сукупності з їх висновками, зробленими в результаті проведення досліджень, будуть оцінені судом під час вирішення кримінального провадження по суті, у сукупності та взаємозв`язку з іншими наданими у кримінальному провадженні доказами. Окрім того, призначення автотехнічної експертизи є неможливим без зазначення вихідних даних, до яких в обов`язковому порядку мають бути включені відомості про місце зіткнення транспортних засобів, а з матеріалів кримінального провадження вбачається, що висновком трасологічної експертизи, проведеної під час досудового розслідування, місце зіткнення автомобілей визначено на смузі руху ОСОБА_4 , в той час як висновком комплексної експертизи, проведеної під час судового провадження, встановлено місце зіткнення на смузі руху ОСОБА_8 . Таким чином, за наведених обставин призначення повторної автотехнічної експертизи є недоцільним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 242, 332 КПК України, Законом України Про судову експертизу,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про призначення повторної судово-автотехнічної експертизи - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1