13.07.2021 Справа № 756/9913/21

№ 1-кс/756/1620/21
№ 756/9913/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять банківську таємницю,

У С Т А Н О В И В:

01 липня 2021 року прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до оригіналів документів, з можливістю вилучення їх належним чином завірених копій документів, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , щодо наступної інформації: коли та з якою метою на рахунок в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » були зараховані грошові кошти в розмірі 4474,58 EUR, зняті 28.09.2020 з рахунку № НОМЕР_1 відкритого у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ім`я ОСОБА_4 , персональний код НОМЕР_2 (банківська карта № НОМЕР_3 ); контактні та анкетні дані особи, яка використовувала рахунок в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на який були зараховані кошти в розмірі 4474,58 EUR; які були подальші дії із вказаними грошовими коштами в розмірі 4474,58 EUR, з якою метою вони були використані та в розпорядженні кого вони знаходяться в теперішній час.
Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що Оболонською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі №0 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 193 Кримінального кодексу Латвійської Республіки (Незаконні дії фінансовими інструментами і платіжними засобами).

Старшим інспектором ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що невстановлені особи, 28.09.2020, шляхом злісного використання даних віддаленого доступу до рахунку ОСОБА_4 , персональний код НОМЕР_2 , відкритому в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з рахунка № НОМЕР_1 вказаної особи на невстановлений рахунок в « ІНФОРМАЦІЯ_4 » перерахували грошові кошти в розмірі 4474,58 EUR для придбання українських гривень (UAH).

Встановлено, що грошові кошти в сумі 4474,58 EUR перераховано на банківську платіжну картку, що емітована АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », офіс якого розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, внаслідок використання цих банківських карток в злочинних цілях, з метою встановлення особи злочинця та інших епізодів його злочинної діяльності, у органу досудового розслідування виникла необхідність в отриманні відомостей про кінцеву особу, яка отримала вказані кошти.

Прокурор вказує, що вищезазначені документи містять відомості, які становлять банківську таємницю, що охороняється законом, з урахуванням того що іншим способом не можливо встановити фактичні дані про відкриття та функціонування даного банківського рахунку, а також встановити осіб, які організували вищезазначену незаконну діяльність, вноситься дане клопотання до ІНФОРМАЦІЯ_5 про розкриття банківської таємниці та надання тимчасового доступу до оригіналів, а в разі їх відсутності завірених копій, документів, які свідчать про відкриття та функціонування належних їм банківських рахунків з моменту їх відкриття по теперішній час, та надання згоди на вилучення їх належним чином завірених копій.

Вказані документи необхідні для виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги, оскільки дані документи самі по собі та в сукупності з матеріалами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин в даному провадженні, а також містять відомості, за відсутністю яких неможливо встановити обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У судове засідання прокурор не з`явилася, про час та місце проведення повідомлена належним чином. Проте від прокурора надійшла заява про розгляд за її відсутності, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 552 КПК України зміст та форма запиту про міжнародну правову допомогу повинні відповідати вимогам цього Кодексу або міжнародного договору України, що застосовується у конкретному випадку. Запит може бути складений у формі доручення, а саме посилання на відповідний міжнародний договір або на дотримання засади взаємності.

Згідно з ч. 4 ст. 552 КПК України до запиту про проведення обшуку, огляду місця події, вилучення, арешту чи конфіскації майна або інших процесуальних дій, дозвіл на проведення яких надається судом згідно з цим Кодексом, додається інформація про докази, які обґрунтовують потребу у відповідних заходах.

Відповідно до ст. 561 КПК України, на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені цим Кодексом або міжнародним договором.

Згідно ст. 562 КПК України, якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в Україні можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія здійснюється лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому цим Кодексом, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави.

У разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому належно засвідчена копія такого дозволу долучається до матеріалів запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не виключають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, які передбачені ч.ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Згідно п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Приймаючи рішення за клопотанням прокурора, суд ураховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема у рішеннях «Malone v. The United Kingdom», заява № 8691/79; «Ben Faiza c. France», заява № 31446/12, «L.H. v. Latvia» заява № 52019/07 та «Avilkina and Others v. Russia», заява № 1585/09, «M.N. and Others v. San Marino», заява № 28005/12, «Roman Zakharov v. Russia», заява № 47143/06, було сформульовано детальні критерії, яким повинно відповідати таке втручання: інформація збирається на підставі закону, положення закону відповідають вимогам доступності, чіткості та передбачуваності, прийняття рішень щодо надання доступу повинні бути предметом судового контролю, такий контроль повинен передбачати можливість особі навести свої аргументи, рішення суду повинно бути обґрунтованим, вказівки в ухвалі суду щодо того, до якої інформації (документів) надається доступ, повинні бути максимально чіткими, особа, інформація щодо якої передається, повинна володіти ефективними засобами захисту, що передбачали б можливість оскарження законності та обґрунтованості отримання доступу до такої інформації, а також отримання компенсації в разі виявлення порушення, доступ повинен надаватися лише до інформації, що необхідна для цілей розслідування, отримана інформація повинна належним чином фіксуватися, зберігатися та захищатися, щоб запобігати її модифікації, незаконному знищенню та поширенню, отримана інформація повинна невідкладно знищуватися в разі зникнення подальшої в ній потребі. В іншому випадку - недотримання вказаних правил тягтиме за собою констатацію ЄСПЛ порушення прав особи, гарантованих статтею 8 Конвенції. Зокрема стаття 8 Конвенції встановлює, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Також слід урахувати рішення Європейського суду з прав людини («M.N. and Others v. San Marino», заява №28005/12), згідно з яким, запитувана у клопотанні інформація, яка становить банківську таємницю, стосується приватного життя особи (фактично мова йде про збір персональних даних), надання доступу до якої становитиме втручання в права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Хоча критерії, визначені Конвенцією, є лише мінімальним гарантіями, які повинні бути забезпечені судом.

Отже, для надання наведеного тимчасового доступу, суд, щонайменше, повинен пересвідчитися, шляхом оцінки матеріалів справи (доказів), що втручання буде правомірним (дійсно мають місце обставини розумної підозри вчинення кримінального правопорушення), відповідає вимогам закону та є необхідним у демократичному суспільстві (відповідає завданню кримінального провадження).

Разом з тим, відповідних вимог дотримано не було, у клопотанні відсутня достатня аргументація для його задоволення, клопотання не обґрунтовано і не доведено. Зокрема, в якості доказів містить в собі лише доручення про надання правової допомоги та постанову інспектора, що не є достатнім для задоволення клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя, оцінивши викладені в клопотанні обґрунтування, дійшов висновку про відмову у наданні дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять банківську таємницю.

Керуючись ст.ст. 110, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять банківську таємницю відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1