Справа №295/7699/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД ВП №1 Житомирського РУП Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 ,

про накладення арешту на майно,

подане у кримінальному провадженні №0000162 від 16.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

в с т а н о в и в:
І. Суть клопотання
Дізнавач звертається з клопотанням, в якому просить накласти арешт на наступне майно: напівпричіп марки КОGEL SNCO 24, НОМЕР_1 та тимчасово позбавити власника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном. У клопотанні зазначено, що ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 16.06.2021, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.
Мотивуючи клопотання дізнавач зазначив, що 15.06.2021, близько 17 години 29 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на території сервісного центру МВС, під час перевірки напівпричіпа марки КОGEL SNCO 24, НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , було виявлено, що ідентифікаційний номер рами змінений шляхом видалення первинного маркування та нанесення на номерний майданчик номеру НОМЕР_2 саморобним способом.
15.06.2021 під час проведення огляду місця події за адресою: с.Довжик, вул.Богунська1, Житомирського району ,Житомирської області було виявлено та вилучено напівпричіп марки КОGEL SNCO 24, НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
16.06.2021 винесено постанову про визнання речовим доказом в кримінальному провадженні №0000162, за ознакою кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, напівпричіп марки КОGEL SNCO 24, НОМЕР_1 .
Згідно з висновком експертного дослідження №06/1841/18Д від 15.06.2021 ідентифікаційний номер рами напівпричіпа марки КОGEL SNCO 24, НОМЕР_1 змінений шляхом видалення первинного маркування та нанесення на номерний майданчик номеру НОМЕР_2 саморобним способом.
Посилаючись на викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, дізнавач просить надати дозвіл на арешт вказаного майна.
ІІ. Процедура та позиції сторін
В судовому засіданні 18.06.2021 дізнавач ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Просив накласти арешт на вказане майно для того, щоб провести експертизу.
Представник власника майна ОСОБА_5 в засіданні суду просив про часткове задоволення клопотання, а саме не заперечував проти накладення арешту на вказане майно, проте просив передати майно власнику на відповідальне зберігання для його використання у підприємницькій діяльності власника.
Власник майна підтримала позицію свого представника, стверджуючи, що зобов`язується забезпечити діяльність і використання причіпу таким чином, щоб своєчасно на вимогу дізнавача надати причіп для проведення необхідних слідчих дій, експертизи, тощо.
ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина перша ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.11 ст.170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України в разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Поряд з викладеним, вилучене майно має статус тимчасово вилученого у розумінні статей 167, 168 КПК України, оскільки були вилучені під час проведення огляду.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.169 КПК України Копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.
Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
У провадженні ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 16.06.2021, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.
Постановою дізнавача СД ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 16.06.2021 визнано речовим доказом у межах кримінального провадження №0000162 вилучене майно, а саме: напівпричіп марки КОGEL SNCO 24, НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.167, 168 КПК України речі, які були вилучені під час огляду місця події, є тимчасово вилученим майном.
Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання наступних документів (в копіях): протоколу огляду місця події від 15.06.2021, постанови про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на відповідальне зберігання від 16.06.2021, висновку експертного дослідження від 15.06.2021, які підтведжують, що зазначене в клопотанні майно є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст.290 КК України КК України, яке може містити сліди злочину та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.
Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке дізнавач просить накласти арешт є речовим доказом у кримінальному провадженні, судові експертизи на даний час не проведені та висновки відсутні, при цьому, оскільки дізнавачем не доведено ризик приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити частково подане клопотання, наклавши арешт на напівпричіп та заборонити відчужувати вказане майно, проте, залишити за ОСОБА_4 право користуватись ним, що відповідатиме положенню ч.4 ст.173 КПК України.
Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на напівпричіп марки KOGEL SNCO 24, НОМЕР_1 та тимчасово позбавити власника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права відчуження вказаного майна.

Зобов`язати дізнавача, який здійснює дізнання у кримінальному провадженні №0000162 від 16.06.2021, напівпричіп марки KOGEL SNCO 24, НОМЕР_1 передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 забезпечити безперешкодний доступ до напівпричіпу марки KOGEL SNCO 24, НОМЕР_1 , у разі необхідності проведення з використанням вказаного майна будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 17 год. 30 хв. 25.06.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1