Провадження №: 1-кс/752/791/21
У Х В А Л А

19.02.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши, подане в рамках кримінального провадження № 0005129 від 13.12.2020, клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП України у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

старший слідчий СВ Голосіївського УП ГУНП України у місті Києві ОСОБА_3 за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, вилученого 12.01.2021 під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, пр-т Голосіївський, 8, з метою забезпечення збереження речових доказів.
В обґрунтування клопотання зазначено про те, що СВ Голосіївського УП ГУНП України у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005129 від 13.12.2020, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 13.12.2020 співробітниками Голосіївського УП ГУНП у м. Києві виявлений факт незаконного функціонування гральних закладів в Голосіївському районі міста Києв, зокрема, за адресою: АДРЕСА_1 .

12.01.2021було проведено невідкладні слідчі дії, а саме обшук нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено майно, перелік якого наведено у клопотанні слідчого. Факт вилучення такого майна підтверджується протоколом обшуку від 12.01.2021 року.

Обшук було проведено без ухвали слідчого судді .

В судове засідання слідчий не з`явилась.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні, або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно з п. 7 ч. 2 та ч. 1 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.
Так, загальні правила застосування будь-якого із заходів забезпечення кримінального провадження встановлені статтею 132 КПК України.
Разом з цим, частиною 2 статті 171 КПК України встановлено, що в клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
У силу ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Положенням ч. 3 ст. 170 КПК України дозволяється накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів лише на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України закріплено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
При цьому, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту саме з метою збереження речових доказів, так як слідчим ані у клопотанні про накладення арешту, ані у постанові про визнання речовими доказами, не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні № 0005129 від 13.12.2020, яке здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, в рамках якого подане клопотання.
Також, ухвалою слідчого судді від 19.02.2021 відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП України у місті Києві ОСОБА_3 про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що слідчим не доведено, що зазначене вилучене майно, відповідає критеріям ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні та, як наслідок, може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.131,132,170-173, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП України у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: