Справа № 161/1239/21
Провадження № 1-кс/161/602/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

15 лютого 2021 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 ,

представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2021 року слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено в ході проведення огляду місця події від 19 січня 2021 року у приміщенні кімнати огляду та інструктажів ДУ "Луцький слідчий ізолятор" за участю ОСОБА_5 , а саме, блок живлення зарядного пристрою чорного кольору із маркувальним позначенням AWW-POWER, всередині якого виявлено згорток паперу з речовиною зеленого кольору, рослинного походження, зовні схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, згорток фольги із речовиною зеленого кольору, рослинного походження, зовні схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, полімерний пакет з вмістом кристалічної речовини, зовні схожої на особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP та майно, яке вилучено в ході проведення обшуку у іншому володінні особи службовому кабінеті № 11 ДУ "Луцький слідчий ізолятор", що за адресою: м. Луцьк, вул. Нестора Бурчака, 3, державної форми власності, в якому на момент проведення слідчої дії перебувала ОСОБА_5 , а саме, мобільний телефон марки "Apple Iphone" чорного кольору в силіконовому чохлі та мобільний телефон марки "Apple Iphone" білого кольору в силіконовому чохлі.

Своє клопотання слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 мотивує тим, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 09 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

20 січня 2021 року слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами предметів, а саме: згорток паперу із речовиною зеленого кольору, рослинного походження, зовні схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, згорток фольги із речовиною зеленого кольору, рослинного походження, зовні схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, полімерний пакет з вмістом кристалічної речовини, зовні схожої на особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, які було поміщено у полімерний пакет № SUD 1000994; блок живлення зарядного пристрою чорного кольору із маркувальним позначенням AWW- POWER, який поміщено в полімерний пакет №SUD 1000993; мобільний телефон марки "Apple Iphone" чорного кольору в силіконовому чохлі та мобільний телефон марки "Apple Iphone" білого кольору в силіконовому чохлі, які поміщено в полімерний пакет № SUD 1111753.

З метою забезпечення збереження речових доказів, які вилучені в ході огляду та обшуку, слідової інформації про обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, в т також проведення експертиз, тому слідчий звернулась з відповідним клопотанням до слідчого судді.

Заслухавши слідчого та прокурора, які підтримали подане клопотання та просили його задовольнити, володільця майна та її представників, які просили відмовити в накладенні арешту на мобільні телефони, оскільки в них наявна інформація, яка є адвокатською таємницею та при їх отриманні порушено процедури вилучення таких у адвоката, опитавши свідка, оглянувши та дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, матеріали кримінального провадження, ознайомившись з письмовими заперечення володільця майна, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з незаконним обігом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені вимоги Закону, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування даного кримінального провадження повністю виправдовують арешт майна, як втручання у права та інтереси власника майна. Не накладення арешту на вилучене майно може негативно вплинути на повноту досудового розслідування, зокрема, в частині збирання доказів. Арешт на мобільні телефони, на думку слідчого судді, є необхідним заходом забезпечення, адже в них, можливо, міститься інформація, що стосується предмету доказування, тому, зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою уникнення втрати, знищення, спотворення інформації, що міститься на даних носіях інформації, яка може бути використана як доказ вчинення злочину та предметом дослідження під час судового розгляду справи по суті, забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання, необхідності проведення експертиз, достатності підстав вважати, що таке майно дійсно відповідає критеріям, у тому числі, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: згорток паперу із речовиною зеленого кольору, рослинного походження, зовні схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, згорток фольги із речовиною зеленого кольору, рослинного походження, зовні схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, полімерний пакет з вмістом кристалічної речовини, зовні схожої на особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, які поміщено у полімерний пакет № SUD 1000994, блок живлення зарядного пристрою чорного кольору із маркувальним позначенням AWW- POWER, який поміщено в полімерний пакет № SUD 1000993, мобільний телефон марки "Apple Iphone" чорного кольору в силіконовому чохлі та мобільний телефон марки "Apple Iphone" білого кольору в силіконовому чохлі, які поміщено в полімерний пакет № SUD 1111753.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що вподальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 15 год. 30 хв. 16 лютого 2021 року.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1