Справа № 357/2075/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2021 м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0000124 від 21.01.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу в силу ст.89 КК України немаючого судимості
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

УСТАНОВИВ:

21.01.2021 близько 14-10 год. ОСОБА_3 , перебував за місцем спільного проживання зі своїм батьком ОСОБА_6 , в будинку АДРЕСА_2 . В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 , виник умисел на заподіяння своєму батьку ОСОБА_6 , тяжких тілесних ушкоджень. З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпечність своїх дій, а також бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілому, умисно наніс один удар ножем в ліву частину черевної порожнини ОСОБА_7 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням брижі товстої кишки.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
22.02.2021 відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі обвинувачення за кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч.1 ст.121 КК України позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.
Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину беззастережно визнав повністю, просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченого також підтримав угоду та просив її затвердити.
Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
На підставі вимог ч. 2 ст. 474 КПК України про те, що розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження, відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого потерпілого.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд встановив, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, яке, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремих осіб.
Потерпілим ОСОБА_6 надано прокурору письмову згоду на укладення угоди.
Укладена угода за своїм змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.52, 53 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

При затвердженні угоди враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, та активне спряння розкриттю злочину; обставини, які обтяжують покарання, а саме: вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку; а також дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не має судимості, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває під наглядом у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2007 року, за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 22.02.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Накладений згідно ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2021 арешт - скасувати.
Речові докази - оптичний диск СD-R з аудіозаписом звернення ОСОБА_6 на лінію 102, зареєстроване в ЄО за № 2195 від 21.01.2021 після набрання вироком законної сили - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази - куртку сірого кольору з плямами бурого кольору, яка поміщена до картонної коробки та опечатана паперовою биркою з роз`яснювальними написами та мобільний телефон Самсунг сірого кольору у чохлі чорного кольору, Іmai: НОМЕР_1 без картки мобільного оператора, який поміщено до поліетиленового пакета № 7145652, які знаходяться на зберіганні в камері схову Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути їх власнику - ОСОБА_3 .
Речові докази вісім предметів схожих на ножі, які поміщено до двох картонних коробок, опечатаних бирками з роз`яснювальними написами, дерев`яну палицю, яка поміщена до полімерного мішка бурого кольору, горловина якого опечатана биркою з роз`яснювальними написами; куртку темно-зеленого кольору з плямами бурого кольору, шкарпетки чорного кольору, труси чорного кольору, які поміщено до картонної коробки та опечатано биркою з роз`яснювальними написами; кофту сірого кольору в білу клітинку, футболку синього кольору, штани чорного кольору та штани сіро-зеленого кольору з плямами бурого кольору, які поміщено до картонної коробки та опечатано биркою з роз`яснювальними написами, які знаходяться на зберіганні в камері схову Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області пісня набрання вироком законної сили - знищити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1