КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України. Суддядоповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
Іменем України

7 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадженняза апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_7
сторони захисту адвоката ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою, постановленої щодо засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Львів, неодруженого, непрацюючого, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) 27.09.1993 року Євпаторійським окружним судом Автономної Республіки Крим за ст. 229-6 КК України (в ред. 1960 року) на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, за ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 1 рік; 2) 24.06.1994 року Шевченківським районним судом міста Львова за ч. 2 ст. 140, 43 КК України (в ред. 1960 року) на 2 роки позбавлення волі; 3) 20.05.1998 Євпаторійським міським судом Автономної Республіки Крим за ст. ст.17 ч. 2, 140 ч. 2, 102, 42 КК України (в ред. 1960 року) на 3 роки позбавлення волі; 4) 22.02.2001 року Залізничним районним судом міста Сімферополя за ст. ст. 193 ч. 2, 43 КК України (в ред. 1960 року) на 3 роки позбавлення волі; 5) 26.01.2004 року Апеляційним судом Автономної Республіки Крим за ст. ст. 19, 93 п. «ж, і», 93 п. «ж, з, і», 142 ч. 3 КК України (в ред. 1960 року), за ст. 307 ч. 2, 263 ч. 1 КК України (в ред. 2001 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

задоволено частково клопотання засудженого ОСОБА_6 , подане в порядку п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК, про вирішення сумнівів та протиріч, що виникають при виконанні вироку Апеляційного суду АР Крим від 26 січня 2004 року.

Резолютивну частину вироку Апеляційного суду АР Крим від 26 січня 2004 року в частині обрахування строку покарання ОСОБА_9 викладено в наступній редакції:

«Строк покарання ОСОБА_9 рахувати з 30 червня 1999 року».

Періодом попереднього ув`язнення ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, за яким було щодо нього та інших осіб ухвалено вирок Апеляційного суду АР Крим від 26 січня 2004 року, постановлено вважати період з 30 червня 1999 року по 21 липня 2005 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону №838-VII) зараховано ОСОБА_6 у строк покарання, призначеного вироку Апеляційного суду АР Крим від 26 січня 2004 року, його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 30 червня 1999 року по 21 липня 2005 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вимог клопотання засудженого ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом

першої інстанції обставини

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що доводи засудженого ОСОБА_9 про зарахування йому в строк відбування покарання періоду з 04.03.1999 року не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII, оскільки зарахування за оскаржуваним вироком ще й строку перебування під вартою по інших кримінальних провадженнях не можна визнати прийнятними, як не є прийнятним і покладання на суд вирішення тих питань, які не охоплюються ст. 537 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з цим рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 , вважаючи його незаконним, подав апеляційну скаргу в якій просить: 1) скасувати ухвалу від 17.02.2021 р. Оболонського районного суду міста Києва повністю чи частково та винести нову ухвалу судом апеляційної інстанції; 2) ухвалою Київського апеляційного суду виправити протиріччя, яке виникло під час відбування вироку від 26.01.2004 р. Апеляційного суду АР Крим в питанні: відрахування початку зачислення строку покарання до « ОСОБА_10 »; 3) резолютивну частину вироку від 26.01.2004 р. Апеляційного суду АР Крим привести у відповідність до вимог діючого кримінального законодавства України, початок зачислення покарання до «Д.П.В.» рахувати з 04.03.1999 року, дати визначеної як початок попереднього ув`язнення по кримінальному провадженню №8111 прокуратури АР Крим; 4) ухвалою Київського апеляційного суду чітко вказати, що у зв`язку зі зміною ч. 5 ст. 72 КК України, Законом України 838-VIII, то початок строку до «Д.П.В.» в обвинувальному вироку від 26.01.2004 р. Апеляційного суду АР Крим рахувати з 04.03.1999 року та зарахувати період, який мав місце: з 04.03.1999 року по 21.07.2005 року в співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, яка полягає у недосліджені обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Зокрема, звертає увагу на те, що його клопотання про приведення вироку у відповідність до вимог КПК України було проігноровано судом.

Також апелянт зазначає про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме існування протиріччя в обчисленні початку строку відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження

До початку розгляду апеляційної скарги по суті, засуджений ОСОБА_6 подав заяву в порядку ст. 403 КПК України про відмову від поданої засудженим ОСОБА_6 апеляційної скарги на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, ухвала суду першої інстанції не оскаржена.

Прокурор ОСОБА_7 заперечувала щодо заяви засудженого, захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав подану заяву про відмову від апеляційної скарги.

Мотиви Суду

Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року, підлягає закриттю в зв`язку з відмовою від неї апелянта.

Керуючись ст. ст. 403 ч. ч. 1, 2, 405, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року, якою задоволено частково клопотання засудженого ОСОБА_6 , подане в порядку п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК, про вирішення сумнівів та протиріч, що виникають при виконанні вироку Апеляційного суду АР Крим від 26 січня 2004 року, закрити в зв`язку з відмовою від неї апелянта.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 р о л ь