Справа №613/390/21 Провадження № 1-кп/613/83/21
20 травня 2021 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
23 листопада 2006 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
25 жовтня 2007 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.263 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
21 жовтня 2011 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;
16 травня 2012 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна;
25 січня 2018 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-
В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження, в ході якого прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на два місці, оскільки ОСОБА_4 на даний час перебуває під вартою, строк дії якої закінчується 22 травня 2021 року. Продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 обумовлюється тим, що ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати на даний час, а саме те, що останній може переховуватися від суду,оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів та у випадку доведеності вини останнього, міра покарання, що може бути застосована до нього складатиме від трьох до шести років позбавлення волі, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення даного покарання буде переховуватись від органу досудового розслідування; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше був судимий за скоєння корисливих злочинів проти власності. Крім того, відсутність роботи, тобто джерела постійного доходу, унеможливлює застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави та поруки. Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до слідуючого.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 29 січня 2021 року у відношенні ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 березня 2021 року включно.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 24 березня 2021 року запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою, продовжено строком на 60 днів, а саме до 22 травня 2021 року включно.
Відповідно до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинення ним іншого кримінальне правопорушення.
Судом розглядалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи, що на даний час суд продовжує розгляд справи, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, раніше був засуджений за скоєння корисливого злочину, не працює, фактично на даний час не має сім,ї, крім того судом не допитані потерпілі та свідки по справі, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 331, 371- 372 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора, про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити строком на 60 днів, тобто до 18 липня 2021 року включно, з подальшим його утриманням в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя