печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого - ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення грошового стягнення на свідка ОСОБА_4 за невиконання процесуального обов`язку, -

В С Т А Н О В И В :
14.12.2020 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення грошового стягнення на свідка ОСОБА_4 за невиконання процесуального обов`язку, у кримінальному провадженні № 00002037 від 26.10.2020.

Зі змісту та матеріалів клопотання вбачається, що Першим відділом Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.10.2020, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002037, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження перевіряються обставини можливого вчинення кримінального правопорушення працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні № 000103, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Зокрема щодо виконання ними таких рішень судів: ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2019 у справі № 757/52011/19-к, ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2020 у справі № 757/61984/19-к, ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.06.2020 у справі № 757/11677/20-к та ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2020 у справі № 757/30454/20-к.

Відповідно до даних, викладених у заяві про злочин заявника ОСОБА_4 , досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 .

У ході проведення розслідування, 06.11.2020, свідок ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , викликався шляхом вручення повістки про виклик на 17 год. 30 хв. 25.11.2020, до слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , для допиту в процесуальному статусі свідка в рамках кримінального провадження № 00002037, розпочатого 26.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Повістка про виклик вручена особисто ОСОБА_4 під розписку працівником поштового зв`язку 14.11.2020.

Виклик свідка ОСОБА_4 у кримінальному провадженні здійснено з додержання ст.135 КПК України, а відповідно до вимог ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис про отримання повістки, в тому числі на поштовому відділенні, який зафіксував факт що підтверджує повідомлення громадянина ОСОБА_4 про необхідність прибуття до слідчого 25.11.2020.

Однак, за вказаним викликом свідок ОСОБА_4 до слідчого не з`явився, про поважні причини неприбуття встановлені ст.138 КПК України не повідомив.

25.11.2020 слідчий мав провести допит свідка ОСОБА_4 у зазначеному кримінальному провадженні, з метою встановлення обставин вчинення злочину, викладених у його заяві від 31.08.2020, однак слідча дія по даний час не проведена. Свідком проігноровано проведення вказаної слідчої дії.

В ході досудового розслідування встановлено відсутність поважних причин неприбуття свідка ОСОБА_4 до слідчого.

25.11.2020, близько 09 год. 52 хв., ОСОБА_4 зателефонував слідчому з номеру телефону НОМЕР_1 і повідомив, що не бажає прибувати за викликом слідчого, оскільки вважає, що має інший процесуальний статус у кримінальному провадженні. При цьому, жодних обставин, які б вказували на поважність неприбуття за викликом слідчого ОСОБА_4 не повідомив.

Згідно довідки слідчого від 25.11.2020, свідок ОСОБА_4 до слідчого не з`явився, про поважні причини неприбуття встановлені ст.138 КПК України не повідомив.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити з викладених в ньому підстав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо вказаного клопотання, просив відмовити.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 146 КПК України передбачено, що про час та місце розгляду клопотання повідомляється службова особа, яка його внесла, та особа, на яку може бути накладено грошове стягнення, проте їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим провести судове засідання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши обґрунтування слідчого, приходжу до наступного висновку.
Кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 65 КПК України передбачено, що свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Особу, яка перебуває у статусі свідка законодавцем наділено, як правами, так і обов`язками, серед яких прибуття за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду (п.1 ч. 2 ст. 66 КПК України).
Згідно ст. 144 КПК України, грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 139, ч. 3 ст. 146 КПК України грошове стягнення може бути накладено на свідка у разі неявки без поважних причин або неповідомлення про причини свого неприбуття, але лише за умови його виклику у встановленому КПК порядку, зокрема, за наявності підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.
Так, кримінальним процесуальним законодавством визначено порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні, який регламентований статтею 135 КПК України, яким окрім іншого передбачено, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Як встановлено в судовому засіданні, свідок ОСОБА_4 мав достовірні відомості про те, що він є свідком у кримінальному провадженні № 00002037 від 26.10.2020 і слідчий вважає за необхідне провести його допит.

Наявність в матеріалах клопотання повістки про виклик ОСОБА_4 до Державного бюро розслідувань лише на 25.11.2020 року безумовно є підтвердженням обізнаності свідка про існування між ним та слідчим кримінально-процесуальних правовідносин, проте не звільняє останнього в подальшому забезпечувати його виклик для проведення процесуальних дій виключно в порядку КПК України, забезпечуючи належне фіксування підтвердження отримання особою повістки або ознайомлення з її змістом.

За наданих слідчим доказів, потреби досудового розслідування, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, не виправдовують доцільність застосування до свідка заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення грошового стягнення.

Відмова у задоволенні клопотання не позбавляє слідчого права звернутися до суду повторно за наявності правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 146 КПК України.

Разом з тим зауважує, що створення учасниками кримінального провадження штучних перешкод для здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, передбачених КПК України, тягне за собою передбачену законом відповідальність.
На підставі викладеного та керуючись ст. 135, 139, 144-146, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення грошового стягнення на свідка ОСОБА_4 за невиконання процесуального обов`язку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1