КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
12 серпня 2021 суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2021, ?
ВСТАНОВИВ
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2021 ОСОБА_3 , 1980 року народження, визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. На останнього покладені обов'язки, передбачені ст. 76 КК України. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто процесуальні витрати.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2021 в частині призначеного покарання ОСОБА_3 у зв`язку з неправильним, на його думку, застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, тобто призначити реальне покарання .
Перевіривши відповідність апеляційної скарги вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, в числі інших визначених законом обставин, повинно бути відображено вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Як вбачається з апеляційної скарги, апелянт в своїх доводах наводить положення ч. 3 ст. 61 КК України та вказує, що ОСОБА_3 є пенсіонером, а тому відповідно до вище вказаних положень суд першої інстанції не має права призначити йому покарання у виді обмеження волі.
Проте суд апеляційної інстанції вважає такі доводи апелянта надуманими, оскільки з матеріалів кримінального провадження чітко вбачається, що обвинувачений не є пенсіонером, оскільки дата народження останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент подачі апеляційної скарги ОСОБА_3 виповнилось 41 рік.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
Згідно з ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років. Тобто особами, які досягли пенсійного віку в Україні, як того вимагає ч. 3 ст. 61 КК України, є особи, яким виповнилося 60 років. Окрім того, пенсіонер і особа, яка досягла пенсійного віку, як то передбачено ч. 3 ст. 61 КК України, не є тотожніми поняттями, адже є пенсіонери які не досягли пенсійного віку, але отримали пенсійне забезпечення за спеціальними Законами, які регулюють вузькі правовідносини з питань призначення пенсій. Так, відповідно до ОСОБА_3 ригор Д.С. має пенсію по інвалідності - 3 група, загальне захворювання, при цьому не досяг пенсійного віку.
Відтак, твердження прокурора щодо необгрунтованності та незаконності судового рішення суду першої інстанції, необґрунтовані з точки зору порушень, вимог кримінального закону і в чому саме полягає незаконність чи необгрунтованність оскаржуваного вироку з точки зору неправильного застосування кримінального закону .
Також слід зазначити, що обмеження волі не застосовується до осіб які є інвалідами 1 та 2 групи. Відповідно до матеріалів кримінального пров ОСОБА_3 ригор Д.С. є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, що не забороняє відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України суду застосування виду покарання - обмеження волі, при наявності до того законних підстав.
Таким чином, враховуючи, що апеляційна скарга подана без додержання вимог ст. 396 КПК України, вона має бути залишена без руху і надано достатній строк для усунення недоліків, з урахуванням вищевикладеного .
Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної пр ОСОБА_2 ленка О.В. на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2021 ? залишити без руху, встановивши строк на усунення виявлених недоліків 04 (чотири) дні, з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 . Ігнатов