Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/212/21

Номер провадження: 1-кс/511/246/21

02.04.2021 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лиманське, Роздільнянського району Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в межах дії строку досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що у вечірній час, після 18:00 години до 23:00 години 03 лютого 2021 року ОСОБА_5 , 1988 року народження, перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу особи, яка володіє цим майном, вживав спиртні напої разом із ОСОБА_8 , 1960 року народження, та ОСОБА_9 , 1962 року народження.

Під час спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відбулася сварка та бійка на фоні вжитого алкоголю та виниклих неприязних відносин, в ході чого у ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник раптовий умисел на заподіяння протиправного позбавлення життя ОСОБА_8

03 лютого 2021 року у період з 20:00 години по 23:00 годину (більш точніший час встановлюється) ОСОБА_5 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій у вигляді смерті останнього та бажаючи їх настання, наніс удар колото-ріжучим предметом в ліву ділянку шиї останнього, спричинивши проникаюче колото-різане поранення м`яких тканин лівої половини шиї (м`яких тканин ротової частини глотки) з ушкодженням судин, що призвело до аспірації крові в легені з розвитком різновиду обтураційної асфіксії кров`ю. Від отриманого колото-різаного поранення лівої половини шиї ОСОБА_8 помер.

ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Підозра ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: протоколом огляду місця події від 04.02.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом обшуку від 05.02.2021 року; довідкою від лікаря судово медичного експерта Роздільнянського районного відділення КУ «ООБСМЕ» №46/24 02 від 04.02.2021 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

05 лютого 2021 року підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 квітня 2021 року.

30 березня 2021 року виконуючим обов`язки керівника Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_10 було продовжено строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню до трьох місяців, тобто до 05 травня 2021 року включно.

На даний час органом досудового розслідування не завершено проведення всіх слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню, зокрема не отримано висновків всіх призначених експертиз, а саме: висновків призначених експертиз, зокрема висновку амбулаторної судово медичної експертизи, висновку судово медичної криміналістичної експертизи, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 неможливо з наступних підстав: обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, передбаченого статтею 179 КПК України є недоцільним, оскільки підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років; для застосування особистої поруки згідно зі статтею 180 КПК України потрібна наявність поручителів. Проте жодна особа, під час досудового розслідування кримінального провадження, не виявила намір бути поручителем підозрюваного; застосування домашнього арешту згідно статті 181 КПК України є недоцільним, оскільки підозрюваний за місцем реєстрації фактично не мешкає; враховуючи, що підозрюваний офіційно ніде не працює, будь-якого заробітку не має, а також не має міцних соціальних зв`язків, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, згідно статті 182 КПК України є недоцільним, оскільки розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчинені тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання.

Захисник підтримав позицію підозрюваного.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000042 від 04.02.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положення частини 2 статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Пункт 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, слідчим суддею встановлено, що матеріали клопотання дійсно містять факти та інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити вищевказаний злочин.

Відповідно до статті 3 Загальної декларації прав людини, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 176 178 КПК України, пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

З цього приводу слідчий суддя зауважив, що встановлені під час судового засідання ризики свідчать про те, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування, у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При розгляді клопотання, слідчим та прокурором доведено, що ризики, які були встановлені слідчим суддею 05 лютого 2021 року на сьогоднішній день не відпали.

Попри це, слідчий суддя не погоджується з аргументами слідчого та прокурора відносно підстав неможливості застосування застави до підозрюваного, оскільки діюче кримінально процесуальне законодавство не передбачає відсутність фінансового забезпечення, як підставу для неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Проте, на підставі пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Також, при розгляді клопотання слідчий суддя прийняв до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, який згідно статті 12 КК України за класифікацією відноситься до особливо тяжкого.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Частина перша статті 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Диспозиція частини третьої статті 197 КПК України регламентує, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 178, 183-184, 194-199, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на 34 дні, тобто до 05 травня 2021 року включно, з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1