Справа № 473/691/21
Номер провадження1-кп/473/145/2021
ВИРОК
іменем України

"09" березня 2021 р. місто Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000444 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м.Прохладний КБАССР, з професійно-технічною освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2020 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 прибув до домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 під приводом здійснення ремонту побутової техніки, а саме, мультиварки моделі «ROTEX RMC507-B». Під час здійснення огляду непрацюючої мультиварки моделі «ROTEX RMC507-B», належної ОСОБА_6 , ОСОБА_4 повідомив останнього, що для виконання відповідного ремонту необхідно придбати комплектуючі запчастини на суму 300 грн.
Так, ОСОБА_4 розуміючи, що 300 грн. не вистачить для закупівлі комплектуючих запчастин, отримав від ОСОБА_6 вказану суму коштів на придбання комплектуючих та ремонту мультиварки, а також мультиварку моделі «ROTEX RMC507-B» вартістю 833 грн.
В подальшому ОСОБА_4 , пояснюючи ОСОБА_6 про недостачу вказаної суми грошових коштів, отримав від останнього ще 220 грн.
Керуючись корисливим мотивом та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 520 грн. та майном останнього, а саме мультиваркою моделі «ROTEX RMC507-B», ОСОБА_4 не здійснював ніяких спроб знайти та закупити необхідні для ремонту комплектуючі деталі та проведення в цілому ремонту отриманої мультиварки моделі «ROTEX RMC507-B».
В подальшому ОСОБА_4 на телефонні дзвінки ОСОБА_6 не відповідав, а грошовими коштами і майном потерпілого розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок умисних та неправомірних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1353 грн.
Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Крім того, в обідню пору доби 3 грудня 2020 року, більш точного часу не встановлено, в м.Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_4 , отримавши в телефонному режимі замовлення на ремонт побутової техніки, зробленого ОСОБА_7 відповідно до оголошення про надання відповідних послуг, розміщеного в газеті «День за Днем», прибув до домоволодіння

за АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом здійснення ремонту побутової техніки. Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_4 під час здійснення огляду, зокрема непрацюючої мікрохвильової печі моделі «Samsung MS-1949G» ОСОБА_7 повідомив останню, що для виконання відповідного ремонту необхідно придбати комплектуючі запчастини на суму 1000 грн. Так, ОСОБА_4 , розуміючи, що 1000 грн. не вистачить для закупівлі комплектуючих запчастин, отримав від ОСОБА_7 вказану суму на придбання комплектуючих та ремонту мікрохвильової печі.
В подальшому, ОСОБА_4 пояснюючи ОСОБА_7 про недостачу вказаної суми грошових коштів, отримав від останньої ще 300 грн.
Керуючись корисливим мотивом та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 1300 грн., ОСОБА_4 не здійснював ніяких спроб знайти та закупити необхідні для ремонту мікрохвильової печі моделі «Samsung MS-1949G» комплектуючих деталей та про неможливість загалом подальшого проведення ремонтних робіт мікрохвильової печі моделі «Samsung MS-1949G».
ОСОБА_4 на телефонні дзвінки ОСОБА_7 не відповідав, а грошовими коштами потерпілої в сумі 1300 грн. розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок умисних та неправомірних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1300 грн.
Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.
26 лютого 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст.468, ч.4 ст.469, 472 КПК України.
Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.190 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Угодою визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у вигляді 1 року обмеження волі, та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, угодою визначено остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі та на підставі положень ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
В підготовчому судовому засіданні учасники процесу просили суд затвердити угоду на визначених в неї умовах. Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали прокурору та до суду письмові заяви, якими дозволили прокурору укладення угоди про визнання винуватості. Крім того, надали до суду заяви в яких не заперечували проти розгляду провадження в їх відсутності,
Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд вважає, що її слід затвердити, оскільки пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав.
Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, окрім випадків, визначених ч.4 ст.394 КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені ч.4 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, пояснив, що в змозі виконати

умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші наслідки затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах. Відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2021 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 та призначити обвинуваченому покарання, узгоджене сторонами угоди.
Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 становить 1353 грн., яка не відшкодована, але порядок відшкодування узгоджено між обвинуваченим та потерпілим.
Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_7 становить 1300 грн., яка не відшкодована, але порядок відшкодування узгоджено між обвинуваченим та потерпілим.
Речові докази та процесуальні витрати - відсутні.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.02.2021 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненніпроступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (один) рік обмеження волі.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у вигляді 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на нього в період іспитового строку обов`язки, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1