ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: №639/4430/18 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: №11кп/818/1186/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: приведення вироку у відповідність
до вимог Закону України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання уповноваженого органу з питань пробації та приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII (далі - Закон) вирок Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2019 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, судимого:

-07.08.2019 року Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Постановлено звільнити ОСОБА_8 від покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2019 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що злочин, за який ОСОБА_8 засуджено, останній вчинив у віці 15 років; у суду відсутні дані про наявність у засудженого самостійного доходу, власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення; суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання, оскільки санкцією статті Закону в редакції, чинній з 01.07.2020 року, передбачено лише такі покарання, які відповідно до вимог ст.ст.60, 61, 99, 100 КК України не можуть бути застосовані до ОСОБА_8 з огляду на його вік та матеріальне становище.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ставить питання про скасування ухвали суду, у зв`язку із незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню, та неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту. Зазначив, що ч.1 ст.185 КК України в редакції Закону України від 22.12.2018 року №2617-VIII передбачає покарання у виді штрафу або громадські роботи, або виправні роботи, або арешт, або обмеження волі. Указав, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент постановлення вироку від 07.08.2019 року досяг 16 років. Зауважив, що відповідно до ч.1 ст.100 КК України громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконання неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Згідно зі ст.101 КК України арешт полягає у триманні неповнолітнього, який на момент постановлення вироку досяг 16 років, в умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах на строк від п`ятнадцяти до сорока п`яти діб. Вважає, що враховуючи викладене, суд при постановленні ухвали неправильно тлумачив закон, що суперечить його точному змісту, внаслідок чого незаконно та безпідставно звільнив засудженого ОСОБА_8 від покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою на підставі ч.3 ст.74 КК України призначити ОСОБА_8 за вироком Харківського районного суду від 07.08.2019 року покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту на 30 діб та на підставі ст.ст.75. 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2, 3 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, яким внесено зміни до Кримінального кодексу України, у тому числі до ч.1 ст.185 КК України.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Як слідує із матеріалів провадження, вироком Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2019 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 санкція ч.1 ст.185 КК України, наряду з іншими видами, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Наразі частина 1 статті 185 КК України в редакції Закону України №2617-VIII передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Як слідує із тих же матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочин вчинив у віці 15 років, однак на момент постановлення вироку Харківським районним судом Харківської області від 07 серпня 2019 року досяг 16 років.

Відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Згідно ст.101 КК України арешт полягає у триманні неповнолітнього, який на момент постановлення вироку досяг 16 років, в умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах на строк від п`ятнадцяти до сорока п`яти діб.

Однак, вирішуючи питання в порядку, передбаченому ст.537 КПК України, суд першої інстанції на положення вищевказаних законів залишив поза увагою.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

З огляду на наведене ухвала суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України з ухваленням нової ухвали згідно п.4 ч.1 ст.407 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII вважати ОСОБА_8 засудженим вироком Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2019 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на 30 діб.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: