Справа № 308/7448/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження за №0000008 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Санкт-Петербург, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, яка працює на посаді старшого державного інспектора відділу №2 МП «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 грн.
Клопотання обґрунтовує тим, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 12.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наказом в.о. начальника Закарпатської митниці Держмитслужби № 459 о/с від 03.08.2020 переведена на посаду старшого державного інспектора відділу №2 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби. Таким чином, ОСОБА_4 , як старший державний інспектор відділу №2 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби є особою уповноваженою на виконання функцій держави, при виконанні службових обов`язків постійно здійснює функції представника влади та службової особи. Відповідно до статей 544, 569 Митного Кодексу України ОСОБА_4 , будучи працівником органів доходів і зборів, є посадовою особою та державним службовцем на якого, зокрема, покладено завдання здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо, аналізу та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю та забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених законодавством України, організація застосування гарантій забезпечення сплати митних платежів. Крім того, перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_4 , відповідно до частини 1 статті 2, статті 4 Закону України «Про державний захист працівників суду і працівників правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу.
У клопотанні вказано, що ОСОБА_4 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище і, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаною діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтувала вимогами законодавства і вчинила умисний, корисливий, корупційний злочин, а саме, одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за наступних обставин. Так, старший державний інспектор відділу №2 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, виконуючи службові обов`язки у зоні митного оформлення «в`їзд в Україну» вантажного напрямку митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби, що за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, 28.05.2021 близько 22 години 20 хвилин, здійснюючи митне оформлення восьми транспортних засобів, які за допомогою спеціального вантажного транспортного засобу для перевезення легкових автомобілів марки «Мercedes», р.н. НОМЕР_1 , ввозив на територію митного оформлення ОСОБА_7 , неподалік адміністративної будівлі вказаного митного поста, в ході спілкування із ОСОБА_7 висловила йому вимогу про надання неправомірної вигоди у розмірі 6500 грн. за можливість безперешкодного митного оформлення зазначених транспортних засобів. У свою чергу ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що ОСОБА_4 , будучи старшим державним інспектором відділу №2 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби, володіє усіма необхідними повноваженнями щодо проведення митного оформлення вказаних транспортних засобів, на прохання останньої надати неправомірну вигоду погодився, оскільки інакше не зможе безперешкодно ввезти товари на митну територію України. Надалі, 29.05.2021 близько 00 год. 02 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір до кінця, перебуваючи у приміщенні адміністративної будівлі митного поста «Ужгород», що за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 6500 гривень (шість тисяч п`ятсот) гривень за безперешкодне митне оформлення нею зазначених транспортних засобів.
29.05.2021 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні вказується, що в ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжкий і передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, без альтернативи застосування іншого покарання, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 працюючи на посаді старшого державного інспектора відділу №2 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби, в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих, у тому числі і серед службових осіб різних правоохоронних органів, та обізнана із особливостями роботи правоохоронної системи. Разом з тим, ОСОБА_4 має достатній матеріальний достаток для залишення меж України з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зокрема, згідно із поданою нею щорічною декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, у ОСОБА_4 наявні грошові заощадження у сумі 100 000 грн. та 5000 доларів США. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Румунією, Угорщиною, Словаччиною, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.
2.Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. ОСОБА_4 у силу займаної посади старшого державного інспектора відділу №2 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби, перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість використовуючи свій авторитет та здобутий досвід впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема свідка ОСОБА_7 а також ще на не встановлених на цій стадії досудового свідків з числа колег по роботі. Зокрема ОСОБА_4 , з урахуванням відомих їй обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на ще невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких. Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено ще усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.
3.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Аналогічним чином, ОСОБА_4 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, які брали участь у першочергових слідчих діях. Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання.
Слідчий зазначає, що вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що вона працездатна, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали її утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено. Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваної з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Орган досудового розслідування вважає, що при виконанні судом вимог ч. 4 ст. 183 КПК України щодо визначення розміру застави, враховуючи передбачені ч. 4 ст. 182 КПК України обставини, зокрема його майновий та сімейний стан, є необхідним визначити останній, заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153680 грн.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами. Окрім цього, було проведено негласні слідчі дії, які на даний час не розсекречено. Вказав, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким, передбачає покарання від 5 до 10 років позбавлення волі та на даний час існують ризики, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, експертів, так як усіх свідків ще не допитано та експертизи не проведено, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Вважає за необхідне, з урахуванням майнового стану підозрюваної, визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 грн. На підставі наведеного просив клопотання задовольнити.
Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання. Вказав, що злочин передбачений ч.3 ст.368 КК України є поєднаний з вимогою, а з повідомлення про підозру вказаної обставини не вбачається, у зв`язку із чим не можна говорити про обґрунтованість підозри. Вважає, що ризики зазначені прокурором є необґрунтованими, так з 29.05.2021 року підозрювана не переховувалась від органів досудового розслідування, з`являлася на виклики до слідчого, слідчого судді. Зазначив, що до клопотання не долучено жодного доказу щодо її неналежної процесуальної поведінки. Просив врахувати, що на її утриманні перебувають матір та бабуся, які є особами похилого віку та хворіють.Враховуючи наведене, просив обрати особисте зобов`язання, або більш суворий запобіжний захід домашній арешт в нічний час доби.
Підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника та просила відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000008 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди службовими особами ДПС та ДФС від особи при переміщенні через державний кордон України.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29 травня 2021 року слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була затримана слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000008 від 12.01.2021 року о 03 год. 48 хв. за адресою: м.Ужгород, вул.Собранецька, 224, в порядку ст. 208 КПК України. Підставою затримання зазначено безпосередньо після вчинення злочину сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
29 травня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол огляду місця події від 29 травня 2021 року; протокол про ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів від 28 травня 2021 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29 травня 2021 року; наказ Закарпатської митниці Держмитслужби від 03 серпня 2020 року №459-0, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваної ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , передбачає виключно покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та конфіскацією майна). Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останній в разі визнання винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків. слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Ризик незаконного впливу на свідків, експерта та спеціаліста по кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження. Аналогічним чином підозрювана зможе впливати на експертів та спеціалістів. Слідчим суддею враховано, що на даний час органом досудового розслідування ще не встановлено усіх свідків та експертизи не проведено.
Щодо зазначеного в клопотанні ризику, що підозрювана перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, та слідчий суддя вважає його необґрунтованим та жодним чином не підтвердженим.
Таким чином прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною та з конфіскацією майна, злочин вчинено умисно та належить до корупційних злочинів, а також бере до уваги дані про особу підозрюваної, а саме, те, що підозрювана раніше не судима, має постійне місце проживання та місце роботи, за місцем проживання характеризується позитивно, розмір доходу за період з січня 2021 року по травень 2021 року становить 78 293,94 грн., мати та бабуся підозрюваної хворіє, що підтверджується відповідними висновками, долученими до матеріалів клопотання, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа становить 6 500,00 грн..
Разом з тим, під час розгляду клопотання прокурором не наведено переконливих доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Так слідчий суддя враховує, що особі повідомлено про підозру 29.05.2021 року, та на час розгляду клопотання сторонами не заперечувалося, що підозрювана з`являється на виклики до слідчого, тобто на даний час дотримується належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання було встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, проте прокурором не доведено та не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні, то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 цієї ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно із ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, враховуючи, що підозрювана має постійне місце проживання, вважаю, що до останньої достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання, в певний час доби, а саме, з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Слідчий суддя застосовує до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до двох місяців в межах строку досудового розслідування.
Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, є достатнім для запобіганню встановленим під час розгляду клопотання ризикам.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:

У задоволенні клопотання - відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши їй залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , в певний час доби, а саме, з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу до 29 липня 2021 року.
Строк дії обов`язків, покладених судом, встановити до 29 липня 2021 року.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення.
Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.
Копію ухвали вручити підозрюваній та прокурору.
Ухвалу для негайного виконання надіслати в орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1