Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/781/429/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000053за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на вирок Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2021 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добре, Вільшанського району, Кіровоградської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,
Засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1791/2295/2296/20-27 від 25.05.2020 в сумі 490 (чотириста дев`яносто) грн. 32 коп. стягнуто із ОСОБА_9 у дохід держави.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 1000 гривень моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог, відмовлено.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_9 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, за таких обставин:
19.03.2020 року близько 21 год. 45 хв. ОСОБА_9 на автомобілі ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням останнього приїхав до домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , в якому проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з приводу їхнього конфлікту з ОСОБА_11 .. Перебуваючи у веранді будинку ОСОБА_9 діючи умисно та цілеспрямовано, маючи на меті завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, з прямим умислом наніс останньому один удар кулаком правої руки в область голови. Після цього, повернувся до автомобіля ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з якого дістав предмет схожий на дерев`яну биту та продовжуючи свої протиправні дії умисно наніс ОСОБА_8 один удар в область голови, один удар в область лівого плеча та ще один удар в область спини вказаним предметом. В результаті вищевказаних дій ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді синців в області спини та лівого плеча, садна в лобно-тім`яній області, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 19.03.2020 року близько 21 години 47 хвилин ОСОБА_9 перебував у дворі домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , в якому проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , та наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8 .. Побачивши це, ОСОБА_10 почала захищати свого чоловіка. Після чого, ОСОБА_9 за допомогою предмету схожого на дерев`яну биту, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи на меті завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, з прямим умислом наніс ОСОБА_10 один удар предметом схожим на дерев`яну биту в область кисті правої руки. В результаті вищевказаних дій ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 у вигляді набряку та садни в області правої кисті та пальців, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 просить змінити вирок районного суду, виключивши в з вироку обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 суд - щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, призначити ОСОБА_9 покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин, цивільний позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_9 10000грн. у якості відшкодування моральної шкоди.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні відомості, які підтверджують щирий жаль із приводу скоєного.
Навпаки ОСОБА_9 не вживав будь-яких дій на примирення з потерпілим та відшкодування моральної шкоди.
Також, суд першої інстанції визнав безпідставною обставиною активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Крім того, суд першої інстанції належним чином не обґрунтував своє рішення в частині стягнення моральної шкоди.
При цьому потерпілий переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, які спричинили негативні зміни у його житті.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_9 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,оскільки він в суді першої інстанції вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Зокрема зазначив, що дійсно 19.03.2020 року у вечірній час приїхав до потерпілих додому, оскільки між його родичами та ними був конфлікт. Почалася сварка яка в подальшому переросла у бійку. Він наніс декілька ударів кулаками потерпілому потім пішов до автомобіля, взяв дерев`яну биту та наніс нею удари і по потерпілому, а також потерпілій. У скоєному щиро кається, просить суд його суворо не карати та зазначає що в подальшому такого ніколи не повториться.
Дослідження доказів по даній справі в суді першої інстанції відбувалось на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому обвинувачений та інші учасники судового розгляду справи позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, обставини вчинення,розмір заподіяних збитків, особу винуватого, який з місця його проживання, відповідно до якої він характеризується позитивно, одружений, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, враховано обставину. що пом`якшують покарання ОСОБА_9 - щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Атому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом призначення покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Доводи представника потерпілого про відсутність обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, колегією суддів не можуть бути враховані, оскільки вказані обставини встановлено органом досудового розслідування та безпосередньо зазначені в обвинувальному акті.
Необхідно зазначити про те, що ОСОБА_9 під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції повністю визнав та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, розкаявся та просив суворо не карати. Дослідження доказів по даній справі в суді першої інстанції відбувалось на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України,

В той же час не можуть враховані доводи представника потерпілого про те, що судом першої інстанції призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, оскільки апелянтам не порушається питання про ухвалення нового вироку та суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст. 404 КПК України не вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим погіршується становище обвинуваченого.

На переконання колегії суддів призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання у виді штрафу, із урахуванням його особи, обставин вчинення кримінального правопорушення, поведінки потерпілого, яка передувала злочину, відношення до вчиненого, поведінки після вчинення кримінального правопорушення, пом`якшуючих обставин покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, повністю відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Підстав для призначення обвинуваченому більш суворого основного покарання колегія суддів не вбачає.

В той же час колегія суддів не може погодитися з розміром стягнутої на користь потерпілої моральної шкоди.

Суд першої інстанції належним чином врахував тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках потерпілого ОСОБА_8 те що він переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, які спричинили негативні зміни у його житті, оскільки останньому заподіяні тілесні ушкодження у власному доволодінні спеціально пристосованим предметом дерев`яною битою, атомуним затрачено додаткові зусиль для відновлення попереднього стану.

Проте, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не врахуваввимоги ст. ст. 1167, 1168 ЦК України та вимог п. 3 п. 5, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, якою передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх розумності і справедливості, характер порушення прав потерпілого, глибини фізичних та душевних страждань, а також ступінь вини особи, яка завдала матеріальної та моральної шкоди.

Моральна шкода у кримінальному проваджені може полягати, зокрема, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, приниженні честі, гідності.

Право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, є однією з конституційних гарантій кожної фізичної та юридичної особи (ст.ст. 32, 56, 62 Конституції України).

Під час розгляду справи, судом апеляційної інстанції встановлено наявність регламентованого законом юридичного складу, що є підставою для відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_8 .

Також, суд належним чином не врахував те, що моральна шкода, спричинена ОСОБА_8 пов`язана із заподіянням шкоди здоров`ю потерпілому. Внаслідок тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 отримав, 1 удар кулаком в область голови,1 удар предмет схожий на дерев`яну биту в область голови, один удар в область лівого плеча та ще один удар в область спини вказаним предметом. В результаті вищевказаних дій ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді синців в області спини та лівого плеча, садна в лобно-тім`яній області, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, на його очах було нанесено удар дерев`яною битою і дружині потерпілого
За наведених обставин, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги, що обвинувачений не працює, утриманців не має колегія суддів вважає, що заявлена в цивільному позові сума відшкодування моральної шкоди - відповідає реальному обсягу страждань та незручностей, а тому розмір моральної шкоди слід стягнути, у сумі 10000 грн.

На думку колегії суддів, така сума моральної шкоди відповідає характеру та обсягу перенесених потерпілим фізичних страждань внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а також відповідає критеріям розумності та справедливості.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив докази в та не врахував моральні страждання, які спричинені потерпілому внаслідок вчиненого відносно неї злочину, а тому позовні вимоги потерпілої слід задовольнити частково, вирок суду першої інстанції в цій частині змінити, а апеляційні скарги задовольнити частково.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд при призначенні ОСОБА_9 покарання не достатньо врахував ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого нею кримінального правопорушення, її особу, а також безпідставно врахував обставини, що помякшують покарання є безпідставними, оскільки ці дані судом при призначенні покарання ОСОБА_9 враховані правильно, про що зазначено в оскаржуваному вироку.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2021 року стостовно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 125 КК України змінити в частині стягання з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 моральної шкоди..

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 10000 гривень моральної шкоди.

В іншій частині вирок Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2021 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4