Провадження №1-кп/447/75/21
Справа №447/1632/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2021 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв Львівської області кримінальне провадження №0000192 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тернопілля, Миколаївського району Львівської області, українки, громадянки України, із професійно-технічною освітою, неодруженої, непрацюючої, яка має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

11.05.2020 близько 22:00 години ОСОБА_3 , з метою викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, умисно, проникла у гараж, що розташований у будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки викрала велосипед марки «Дорожник» моделі «Люкс», яким у подальшому розпорядилася на власний розсуд, та вартість якого згідно висновку експерта №16/508 від 02.06.2020 становить 1 603,33 гривні, завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_5 на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачена у судовому засіданні вину у вчиненому повністю визнала, повідомила, що суть обвинувачення їй зрозуміла, давати показання суду відмовилася.

Враховуючи те, що обвинувачена визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства злочині та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: протоколу огляду місця події від 13.05.2020; протоколів допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 ; протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_3 ; протоколів слідчого експерименту із свідком ОСОБА_6 від 10.06.2020 та з підозрюваною ОСОБА_3 від 12.06.2020; допит свідків та дослідження речових доказів.

У судовому засіданні були досліджені документи, а саме: акт прийому речових доказів №274 від 12.06.2020; довідка про витрати на проведення товарознавчої експертизи №16/508 від 02.06.2020.

Крім цього, у судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченої: вимога про судимість, згідно якої 07.04.2020 скеровано до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України; довідка №369 від 27.05.2020, видана виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Тростянецької ОТГ Миколаївського району Львівської області, про фактичне місце проживання та склад сімї, згідно якої ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю, братом, та чотирма дітьми; характеристика з місця проживання, згідно з якою ОСОБА_3 характеризується негативно, до старости с. Тернопілля надходили усні скарги на поведінку останньої; довідка від 27.06.2020, видана поліклінічним відділенням КНП «Миколаївська центральна районна лікарня» Миколаївської районної ради Львівської області, згідно з якою ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не знаходиться; довідка від 27.05.2020, видана поліклінічним відділенням КНП «Миколаївська центральна районна лікарня» Миколаївської районної ради Львівської області, згідно з якою ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не знаходиться.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і її дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується негативно, її вік, сімейний стан, наявність на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Згідно з досудовою доповіддю ймовірність вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 злочину повторно висока, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, та може становити небезпеку для суспільства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винною у вчиненні інкримінованого їй злочину та призначити покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

14.05.2020 ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області у судовому провадженні №1-кс/447/325/20 на велосипед червоного кольору, який являється речовим доказом у кримінальному провадженні, та який вилучено 13.05.2020 під час огляду місця події, було накладено арешт. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 КПК України, зазначений арешти слід скасувати.

Відповідно до постанови слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 велосипед червоного кольору марки «Дорожник» моделі «Люкс» із двома корзинами визнано речовим доказом та, згідно акту прийому речових доказів №274 від 12.06.2020, передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів. На підставі ст. 100 КПК України, вказаний велосипед слід повернути власнику.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_3 підлягають до стягнення витрати на залучення експертів у розмірі 980,70 гривень у користь держави.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на неї наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 14.05.2020.

Речові докази по справі, а саме велосипед червоного кольору марки «Дорожник» моделі «Люкс» із двома корзинами повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1