Справа № 953/4327/21
н/п 1-кс/953/2188/21
"11" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
10.03.2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), а саме автомобіль «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, визначення місця зберігання вказаного майна на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Тракторобудівників 107-А.
09 березня 2021 року, приблизно о 02 год. 00 хв., в районі перехрестя пр. Московського та вул. Польової в м. Харкові, автомобілем: «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стався наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останні отримали тілесні ушкодження.
09.03.2021 слідчим ОСОБА_8 , проведено огляд місця зазначеної ДТП, у ході якого встановлено, що автомобіль «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились від ДТП.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Метою накладення арешту на транспортний засіб, автомобіль «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 є забезпечення збереження речового доказу.
Автомобіль «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичним володільцем автомобілю «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , який зареєстрований за адерсою: АДРЕСА_2 .
Автомобіль «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження у вигляді деформації лівого дзеркала, вмятина криші, деформація капоту, переднього лівого та правого крила, задньої та передньої правих дверей, розбиття лобового скла та передніх приборів освітлення, відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказаний транспортний засіб є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Власник майна до судового засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Під час проведення огляду місця події 09.03.2021 року в ході огляду місця події «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 107А.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 09.03.2021 огляду місця ДТП, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 09.03.2021, а саме: автомобіль «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , шляхом заборони його відчуження, ремонту, розпорядження та користування.
Місцем зберігання вказаного майна визначити майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Тракторобудівників,107А. Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1