Справа № 199/5665/20
ВИРОК
іменем України

12.04.2021 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000837 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманськ, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, розлученого, з середньою-професійною освітою, маючого малолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-26.11.2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.186 КК України до відбування покарання у вигляді 200 годин громадських робіт;

-30.11.2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.389, ч.1 ст.71, п.4 ч.1 ст.72, ст.ст.75,76 КК України до 1 року 10 днів обмеження волі з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , судимий за скоєння умисного корисливого злочину проти власності, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 01червня 2020 року о 14 годині 37 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні гіпермаркету «FOZZY», який належить ТОВ «Експансія»та розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 2, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливого мотиву та повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із торгівельного прилавку намагався таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «Експансія», а саме, пляшку вина ігристе «Maschio Prosecco Treviso Brut», вартістю 219 гривень 00 копійок, яку сховав під курткою,

Далі, намагаючись довести свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищевказаний товар, минув касову зону та направився в бік виходу з гіпермаркету, щоби з місця вчинення злочину зникнути.

Однак, ОСОБА_4 довести свій злочинний умисел на скоєння крадіжки до кінця не зміг, оскільки був зупинений охоронцями торгівельного центру, а тому в подальшому не зміг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення вказаного злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він, за викладеними у обвинувальному акті обставинами, 01червня 2020 року у денний час, знаходячись у приміщенні гіпермаркету «FOZZY», розташованому у м.Дніпрона житловому масиві «Сонячний», намагався викрасти пляшку вина, яку сховав під курткою, після чого вільно перетнув касову зону магазину, але на виході з приміщення гіпермаркету був зупинений охоронцями.

Представник потерпілого ОСОБА_8 у судове засідання не прибув, звернувшись до суду з письмовими заявами про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 без його участі, рішення прийняти на розсуд суду.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України та ОСОБА_4 винен у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду:

-показами суду свідка ОСОБА_9 , що обвинуваченого ОСОБА_4 він раніше не знав, перший раз побачив під час скоєння правопорушення. Він є оператор відеоспостережень, дивиться за торгівельним залом, щоб не було крадіжок. Якщо бачить або якщо його повідомляють охоронці зали, перевіряє за записом з відеокамер. Того дня йому подзвонив його керівник, який сказав що до зали зайшла особа, а саме ОСОБА_4 , та щоб він придивився за ним. Він побачив як ОСОБА_4 взяв з полиці пляшку шампанського, яку сховав собі за куртку, після чого одразу вийшов з кас та пішов з магазину. Про це він повідомив керівнику, вийшов з свого приміщення до виходу, де побачив як керівник вів обвинуваченого, який вже майже вийшов з торгового центру. Це було в перших числах червня. Зазначає, що він дивиться по камерам та повідомляє лише тоді, коли людина вже перетинає касову зону не розплатившись за товар. Товар вилучали в кімнаті охорони, далі викликали поліцію. Відео, яке надавали слідчому, монтував особисто він. Фактично за межами магазину був затриманий обвинувачений. Камери фіксують обстановку лише приміщення магазину та границі кас. На камерах видно, як людина проходить касові зони. Повноваження закінчуються за межами касових зон. В торговому центрі в оренді знаходяться інші магазини, це окремі ФОП. Того дня ОСОБА_4 був одягнений в куртку чорного кольору, штани. Пляшку шампанського обвинувачений сховав в куртці. Він передав охороні, тобто попереджав, що людина ховає товар;

-показами суду свідка ОСОБА_10 , що він раніше обвинуваченого ОСОБА_4 не знав та не бачив. Коли ОСОБА_4 зайшов до зали то був в неадекватному стані. Того часу він був у залі та бачив ОСОБА_4 особисто. Він звернув на обвинуваченого увагу бо той підозріло виглядів. Він передав оператору ОСОБА_9 , що є така людину. Потім пішов до зали та йому передали, що ця людина вкрала пляшку шампанського. Він з старшим зміни Колесником зупинили ОСОБА_4 за касовою зоною, при виході з торгового центру біля 1-ої вежі та запропонували йому пройти до кімнати охорони. В кімнаті охорони дали обвинуваченому води, він добровільно виклав пляшку шампанського на стіл;

-показами суду свідка ОСОБА_11 , що вона раніше обвинуваченого ОСОБА_4 не знала та не бачила. Працювала декілька місяців касиром гіпермаркету «FOZZY», та ОСОБА_4 не обслуговувала. У приміщенні гіпермаркету є охорона, також є приміщення, з якого відео спостерігають за обстановкою у залі. За даним кримінальним провадженням брала участь пойнятою, але що відбувалось, вона не пам`ятає;

-заявою від 01.06.2020 року представника потерпілого ОСОБА_8 до поліції, що 01.06.2020 року у приміщенні гіпермаркету «FOZZY», який належить ТОВ «Експансія»та розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 2, із торгівельного прилавку була скоєна крадіжка майна на суму 219 гривень 00 копійок;

-довідкою ТОВ «Експансія» про вартість та витягом з акту інвентаризації, що вартістьпляшки вино ігристе «Maschio Prosecco Treviso Brut», складає 219 гривень 00 копійок;

-протоколом огляду місця події від 01.06.2020 року, фото таблицею до протоколу торгівельного прилавку у приміщенні гіпермаркету «FOZZY», який належить ТОВ «Експансія»та розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 2, звідки 01.06.2020 року ОСОБА_4 намагався викрасти майно, що належить ТОВ «Експансія», а саме, пляшку вина ігристе «Maschio Prosecco Treviso Brut», вартістю 219 гривень 00 копійок; оглядом пляшки вина ігристе «Maschio Prosecco Treviso Brut», яку вилучили у ОСОБА_4 ;

-висновком судово-товарознавчої експертизи №2383/20 від 04.06.2020 року, що станом на 03.06.2020 року ринкова вартість пляшки вина ігристе «Maschio Prosecco Treviso Brut», складає 219 гривень 00 копійок;

-протоколами впізнання особи за фотознімками від 03.06.2020 року, з яких вбачається, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , за загальними рисами обличчя, формою носа, губ, очей, впізнали ОСОБА_4 , який 01червня 2020 року, знаходячись у приміщенні гіпермаркету «FOZZY», що належить ТОВ «Експансія»та розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Маршала Малиновського, 2, намагалась здійснити крадіжку пляшки вина ігристе «Maschio Prosecco Treviso Brut», сховавши пляшку до своєї куртки, та була зупинена за межами каси;

-протоколами перегляду диску DVD-R з відеозаписами з камер відеоспостереження, визнаного речовим доказом, за участі представника потерпілого ОСОБА_8 (02.06.2020 року) та підозрюваного ОСОБА_4 (21.08.2020 року), на яких зафільмовано, як підозрюваний 01.06.2020 року у приміщенні гіпермаркету «FOZZY», який належить ТОВ «Експансія»та розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 2, із торгівельного прилавку, викрав майно, що належить ТОВ «Експансія», а саме, пляшку вина ігристе «Maschio Prosecco Treviso Brut», вартістю 219 гривень 00 копійок.

Згідно обвинувального акту, діяння ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто він вчинив закінчений злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Так, за викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, ОСОБА_4 , «реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливого мотиву та повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із торгівельного прилавку таємно викрав чуже майно, що належить ТОВ «Експансія», а саме, пляшку вина ігристе «Maschio Prosecco Treviso Brut», вартістю 219 гривень 00 копійок, яку сховав під курткою,
Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищевказаний товар, минув касову зону та направився в бік виходу з гіпермаркету та з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд».

Сторона захисту наполягала, що дії ОСОБА_4 невірно кваліфіковані як закінчений злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_4 було затримано охоронцями у гіпермаркеті та він не міг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.

ЄСПЛ наголошує на тому, що відповідно до його прецедентної практики, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п.150 остаточного рішення від 21 липня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність, спрямованість та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення повинен пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер або спрямованість умислу.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, необґрунтоване рішення суду є порушенням гарантій, втілених у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Хоча суд не мусить надавати відповідь на кожен довід, проте рішення має бути чітко зрозуміло, що головні проблеми, порушені у цій справі, були розглянуті і що конкретні та ясні відповіді були надані на аргументи, які є вирішальними для результату розгляду справи. Суд має переконатися, що мотиви рішення, наведені національними судами, не були автоматичними або стереотипними.
Оцінюючи надані та досліджені судом докази у кримінальному провадженні, оцінюючі їх реальний зміст, суд виходить саме з практики ЄСПЛ, яка орієнтує, що під час розгляду кримінального провадження суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії справи, а не тільки її зовнішню сторону («Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980).

Застосована органом досудового розслідування аргументація та визначена кваліфікація дій ОСОБА_4 має суб`єктивний та очевидно відносний характер, що на думку суду привело до невірної кваліфікації дій обвинуваченого як за закінченим складом злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а будь-які належні та допустимі докази на підтвердження саме кваліфікації дій Кравчука за ч.2 ст.185 КК України, суду не надані.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду (справа 5-40кс13), крадіжка вважається закінченою з моменту вилучення майна і реальної можливості розпоряджатися ним як своїм власним: продати, сховати, подарувати, використати на свої потреби та інше. Якщо такої можливості у винуватого не було, то вчинене повинно розцінюватись як замах на крадіжку і кваліфікуватися за ч.2 ст.15, ст.185 КК.
За даним кримінальним провадженням ОСОБА_4 , хоча виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення вказаного злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений охоронцями фактично одразу після скоєння злочину, через несуттєвий проміжок часу який відраховується хвилинами, неподалік від місця скоєння злочину при виході з торгового центру, а тому фактично не мав реальної можливості розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Виконання завдань кримінального провадження повинно здійснюватися лише із застосуванням та із дотриманням належної правової процедури. Належна правова процедура це встановлений кримінальним процесуальним законом порядок дій, який забезпечує прийняття законних, обґрунтованих і справедливих рішень.

На підставі викладеного, згідно вимог ч.3 ст.337 КПК України, суд вважаєза необхідне вийти за межі висунутого ОСОБА_4 обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки це необхідне для ухвалення справедливого вироку, захисту прав людини і її основоположних свобод, покращує становище обвинуваченого, право якого порушені не будуть, так як у цьому випадку покарання за статтею на яку перекваліфіковуються дії обвинуваченого не є більш суворим, ніж покарання за статтею по первісному обвинуваченню, правильність кваліфікації його дій, відповідність вимогам закону призначення йому покарання і не перешкоджають та не можуть перешкодити суду повно та всебічно розглянути провадження з метою постановлення законного, обґрунтованого і справедливого вироку.
Таким чином, суд вважає що дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, оскільки обвинувачений, який виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, тобто за ч.2 ст.15 та ч.2. ст.185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв незакінчений умисний корисливий злочин проти власності, за кваліфікацією на теперішній час кримінальних правопорушень, законодавцем визначений як нетяжкий злочин, який несе підвищену суспільну небезпеку.

Суд враховує обставини, які пом`якшують покарання та данні, які характеризують особу обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_4 провину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини у скоєному злочині, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого злочину, та означає, що обвинувачений визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дав правдиві свідчення, щиро жалкував про вчинене, негативно оцінював злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання, майно повернуто власнику.

За кримінальним провадженням відсутні цивільні позови до ОСОБА_4 , відсутні будь які вимоги про відшкодування шкоди, а вартість майна на яке було спрямовано злочинне посягання - 219 гривень 00 копійок, не є суттєвим.

Обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований, на обліку у лікаряпсихіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно, розлучений, має двох малолітніх дітей які проживають з матір`ю у Російській Федерації, за даним кримінальним провадженням перебував у розшуку.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання яке пропонував прокурор у вигляді арешту на певний строк, та яке відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений 30.11.2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.389, ч.1 ст.71 КК України, тобто за сукупністю вироків, із застосуванням п.4 ч.1 ст.72, ст.ст.75,76 КК України до 1 року 10 днів обмеження волі з іспитовим строком 2 роки.

При призначенні остаточного покарання за даним вироком від 30.11.2020 року, судом було враховано покарання, яке призначено ОСОБА_4 за вироком від 26.11.2019 року Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.186 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт.

ОСОБА_4 до ухвалення вироку від 30.11.2020 року вчинив кримінальне правопорушення, за який притягається до кримінальної відповідальності.

Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване вказане звільнення, вчинила до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За таких підстав, суд не находе можливість застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Тому, враховуючи вище зазначене, суд вважає, що покарання для ОСОБА_4 за теперішнім кримінальним провадженням повинно бути призначено без урахування вимоги ч.4 ст.70 або ч.1 ст.71 КК України, а вирок від 30.11.2020 року Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області повинен виконуватися окремо.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_12 витрати на залучення експерта у розмірі 300 гривень.

До набрання вироку законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

До набрання вироку законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 09.02.2021 року.
Вирок від 30.11.2020 року Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.389, ч.1 ст.71, п.4 ч.1 ст.72, ст.ст.75,76 КК України до 1 року 10 днів обмеження волі з іспитовим строком 2 роки - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_12 витрати на залучення експерта у розмірі 300 гривень.

Відповідно до ст.100 КПК України: диск із відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання; пляшку вина ігристе «Maschio Prosecco Treviso Brut», залишити гіпермаркету «FOZZY», який належить ТОВ «Експансія»та розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 2,

Обвинувачений, захисник, прокурор, представник потерпілого, мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, а представнику потерпілого копію вироку направити не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Головуючий: суддя ОСОБА_1