Справа № 216/2413/21
Провадження № 1-кп/216/775/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 22 березня 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, учасника бойових дій, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, утриманців не має, освіта професійно-технічна, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2021 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання підозрюваним копій указаних документів та угода про визнання винуваості від 27.04.2021 року.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.04.2021 року призначено розгляд справи у зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він у невстановлений слідством час, знаходячись у лісосмузі, яка розташована у м. Апостолове Дніпропетровської області, знайшов на землі 1 (один) корпус гранати РГД-5 та запал типу УЗРГМ-2.

Далі, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що знайдена ним граната та запал є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, а також відсутність у нього передбаченого законом дозволу (Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576, з наступними змінами), Інструкція «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. №622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. №292) на їх придбання, зберігання та носіння, усвідомлюючи заборону вільного обігу вибухових речовин та вибухових пристроїв, його карність, а також усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на придбання, зберігання та носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв, підібрав гранату та запал, таким чином придбавши їх, з того часу почав зберігати та носити знайдені ним вибухові речовини та вибухові пристрої при собі без передбаченого законом дозволу.

22 березня 2021 року у період часу з 11:38 годин до 11:49 годин, під час проведення огляду місця події встановлено, що території гаражного кооперативу «Восход» поблизу вулиці Тарапаківська в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровській області у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співробітники поліції виявили та вилучили у правій зовнішній кишені куртки, вдягненої на ньому:

- металевий предмет еліпсоїдної форми, забарвлений барвником зеленого кольору з маркуванням «2908-18-19 Т», який являються конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для використання за цільовим призначенням до вибуху;

- металевий предмет циліндричної форми сірого кольору, на одному із яких на зовнішній стороні є маркувальний напис «82-78 УЗРГМ-2 583», який являється запалом типу УЗРГМ, який відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення та придатний для використання за цільовим призначенням до вибуху, які ОСОБА_3 незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками: носіння, зберігання придбання вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

27.04.2021 року на стадії досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин і кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на розсуд суду та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений, захисник, кожен окремо в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 27.04.2021 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, раніше не судимий, не одружений, утриманців немає, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря нарколога не перебував і не перебуває.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 1634,50 грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити керуючись ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.04.2021 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000113 від 22.03.2021 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, не судимого, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи в розмірі 1634,50 грн. (одна тисяса шістсот тридцять чотири гривні п"ятдесят копійок (№ СЕ-19/104-21/10023-ВТХ).

Речові докази, відповідно до постанови про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000113 від 05.04.2021 року (м.к.п. а.с. 31-33) знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0000113 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2413/21 (1-кп/216/775/21).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1