Справа 288/389/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 21 березня 2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, громадянин України, українець, раніше судимого: вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2019 року за частиною 2 статті 185 КК України, із застосуванням статті 69 КК України, призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень та вироком Андрушівського районного суду від 07 червня 2019 року за частиною 1 статті 309 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, на підставі статей 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України,
ВСТАНОВИВ:
17 березня 2020 року, близько 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували неподалік будинку культури та магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 .

В даний час, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла словесна суперечка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення побоїв ОСОБА_5 , з метою спричинення фізичного болю останньому Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 схопив руками за одяг ОСОБА_5 в області грудей та штовхнув, внаслідок чого останній впав на землю. Після цього, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 3-4 удари правою ногою в область грудної клітини, таким чином спричинивши ОСОБА_5 фізичного болю та не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень останньому.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною 1 статті 126 КК України.
В ході початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 надав заяву, згідно якої відмовляється від приватного обвинувачення відносно ОСОБА_4 за частиною 1 статті 126 КК України, просить кримінальне провадження закрити, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Зазначив, що рішення про відмову від обвинувачення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу чи погроз.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви та закриття відносно нього кримінального провадження на підтвердження чого подав до суду заяву від 20 липня 2021 року, наслідки закриття провадження зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, яке здійснюється у формі приватного обвинувачення.
Суд, заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, дослідивши вказані заяви та матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Пунктом 1 частини 1 статті 477 КПК України визначено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбаченого статтею 126 (умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, без обтяжуючих обставин).
Відповідно до вимог пункту 7 частин 1 статті 284 КПК України, якщо під час судового провадження потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного судочинства, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно частини 4 статті 26 КПК України, відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставною для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинений без обтяжуючих обставин.
При цьому, зазначення у обвинувальному акті такої обтяжуючої покарання ОСОБА_4 обставини, як рецидив злочинів, не може братися судом до уваги, як обтяжуюча обставина.
До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із роз`яснень Верховного Суду України правових позицій, висловлених у постановах від 08.10.2015 року за №5-132кс15 та від 18.05.2017 року №5-79кс(15)17.
Відповідно до правового висновку ВСУ, висловленого у постанові від 08.10.2015 року за №5-132кс15, «доктринально, законодавчо та в судово-слідчій практиці термін «обтяжуючі обставини» використовується у двох значеннях як комплексне поняття: обставини, що передбачені у статтях Особливої частини КК як ознаки складу злочину, які впливають на його кваліфікацію, тобто «кваліфікуючі» ознаки складу злочину, передбачені у диспозиції відповідної статті; обтяжуючі обставини, які не позначаються на кваліфікації вчиненого, а впливають виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання, зазначені у частині першій статті 67 КК України. Граматичний та системно-структурний аналіз, юридична техніка приписів статті 477 КПК України свідчать про таке. Пункт перший частини першої статті 477 КПК передбачає спочатку вказівку на певну частину і статтю Особливої частини КК, тобто визначається, за якою нормою кваліфікується діяння, а потім у дужках розкриваються ознаки того складу злочину, який у цій частині статті передбачений… Крім того, в статті 477 КПК в цілому законодавець використав перелік норм лише Особливої частини КК, а посилання на Загальну частину цього Кодексу, зокрема статтю 67 КК, немає. Наведене свідчить про те, що викладене законодавцем у статті 477 КПК застереження у дужках щодо обтяжуючих обставин при вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення».
Згідно із правовим висновком ВСУ, висловленим у постанові від 18.05.2017 року №5-79кс(15)17, «застереження у статті 477 КПК щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не розповсюджується на передбачені частиною 1 статті 67 КК обставини, які обтяжують покарання».
Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши вказані заяви та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України підлягає закриттю.
Пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до вимог частини 7 статті 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.
Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись статтями 26, 284, 371, 372, 477 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Закрити кримінальне провадження № 0000085 від 21 березня 2020 року відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, встановленого КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1