ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/867/21 Справа № 189/1811/16 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000142 за апеляційною скаргою прокурора Покровського відділу Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2021 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Покровського відділу Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вважав, що слідчий суддя має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу за клопотанням прокурора, але в даному випадку надійшло клопотання слідчого, який є неповноважною особою щодо звернення до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на повторне затримання з метою приводу, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що висновки слідчого судді, викладені у судовому рішення не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необґрунтовано мотивував його тим, що слідчий суддя має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу за клопотанням прокурора, а в даному випадку надійшло клопотання слідчого, який є неповноважною особою щодо звернення до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на повторне затримання з метою приводу.
Згідно ч. 4 ст. 190 КПК України слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом. Повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.
Зазначена норма кримінального процесуального закону прямо вказує на повторність затримання, тобто затримання, якому передував факт першого затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженні.
Вважає, що твердження слідчого судді є хибним та не ґрунтується на положеннях закону, так як фактично затримання підозрюваного ОСОБА_7 за попередньою ухвалою слідчого судді від 08.01.2020 не відбулося, бо його місце перебування не відоме, тому в клопотанні слідчий, як уповноважена на те законом особа, за погодженням з прокурором, клопоче про дозвіл на затримання підозрюваного, яке (затримання) буде першим. У даному випадку, коли підозрюваного ОСОБА_7 , для затримання якого постановлялася ухвала від 08.01.2020, затримано так і не було, слідчий за погодженням з прокурором, має право повторного звернення до суду з клопотанням про дозвіл на його затримання по тому самому кримінальному провадженню.
Крім того, відсутність відповідної ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює затримання підозрюваного у разі встановлення його місцезнаходження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час перегляду оскарженої ухвали апеляційним судом встановлено, що судом при розгляді клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.
Апеляційним судом встановлено, що 19.10.2001 ОСОБА_7 було оголошено обвинувачення за ч. 2 ст. 187 КК України.
21.10.2001 ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.
07.11.2001 ОСОБА_7 було оголошено обвинувачення за ч. 2 ст. 187 КК України.
В той же день, було винесено постанову про оголошення обвинуваченого ОСОБА_7 у розшук.
19.11.2009 було винесено постанову відносно ОСОБА_7 про оголошення обвинуваченого у розшук.
20.11.2009 року було підготовлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
24.11.2009 року Покровським районним судом Дніпропетровської області винесено постанову про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 та доставки його в суд під вартою.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2012 року розпочато кримінальне провадження №0000142 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, відносно ОСОБА_7 .
31.01.2014 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Разом з тим, 08.01.2020 року ухвалою слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з частиною першою статті 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 190 КПК України слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до 4 статті 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 188 КПК України передбачений обов`язок прокурора додати до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.
Як вбачається з наданих суду документів, до матеріалів клопотання прокурором, всупереч ч. 3 ст. 189 КПК України взагалі не долучено жодного доказу на його підтвердження, як і відсутнє підтвердження того, чи взагалі здійснювалися будь-які розшукові дії відносно ОСОБА_7 з метою його затримання для подальшого приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на виконання ухвали від 08.01.2020 року.
Не надано таких доказів і в апеляційній скарзі.
Доводи прокурора щодо невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, є безпідставними, остільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Висновок слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_7 для участі у розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є обґрунтованим та вмотивованим.
Ухвала за змістом, як вбачається з її тексту, є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала є законною і обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 188, 189, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Покровського відділу Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4