Дата документу 14.06.2021 Справа № 335/955/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/955/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/601/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 197 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за спільною апеляційною скаргою захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тунісу, громадянина Туніської Республіки, перебуваючого на підставі посвідки № НОМЕР_1 на постійному проживанні в Україні, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 3 ст. 307 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 17 днів до 9 червня 2021 року включно, без визначення розміру застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з заступником начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 24 дні (з 28.05.2021 по 20.06.2021 включно).

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 3 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

Жендубі ОСОБА_11 , маючи умисел на незаконне повідомлення про вчинення особливого тяжких кримінальних правопорушень зі створенням штучних доказів, керуючись особистою неприязню до співробітників УСБУ та правоохоронних органів в цілому, з метою їх дискредитації, 15.01.2021 звернувся до Запорізької обласної прокуратури, розташованої за адресою: м. Запоріжжя вул. Залізнична 17 з відповідною заявою про вчинення злочину окремими співробітниками УСБУ в Запорізькій області. За вказаним фактом на підставі заяви ОСОБА_7 прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за ч. 2 ст. 307 КК України та розпочато досудове розслідування.
Так, діючи з вказаною метою, ОСОБА_7 , будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, та настання можливих наслідків у разі таких дій, 15.01.2021 під час допиту у якості свідка повідомив прокурору про вчинення кримінального правопорушення окремими співробітниками ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також іншими особами та детально розповів про неіснуючі фактичні обставини вчинення особливо тяжкого злочину групою осіб, до складу якої входили вищевказані співробітники, які, нібито, організували та займаються незаконним збутом наркотичних та психотропних речовин у великих розмірах, тобто систематично вчиняють злочини, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на дискредитацію співробітників УСБУ шляхом надання завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину а також надання прокурору свідчень та створення при цьому штучних доказів обвинувачення, ОСОБА_7 вирішив залучити до вказаних противоправних дій ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, у період часу з 15.01.2021 по 30.01.2021 під час особистих зустрічей, які відбулись між ним та громадянкою України ОСОБА_15 , а саме 21.01.2021, 22.01.2021, 27.01.2021, 28.01.2021, 29.01.2021 у вечірній час, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, у приміщенні квартири АДРЕСА_2 та у дворі цього будинку намагався запевнити останню у наявності загрози щодо неї з боку вказаних співробітників УСБУ про притягнення останньої до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин, та підбурював до надання неправдивих свідчень прокурору стосовно обставин вчинення кримінальних правопорушень співробітниками УСБУ в Запорізькій області, а також проводив детальний інструктаж щодо створення штучних доказів обвинувачення в особливо тяжкому злочині стосовно співробітника УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_12 .
Водночас, Жендубі Мохамед Зієд, реалізовуючи свій злочинний план, діючи умисно, розповів ОСОБА_15 , про те, що ним подана заява про вчинення злочину до правоохоронних органів стосовно співробітників УСБУ, яка не відповідає фактичним обставинам та відомості, викладені у ній, надавались з метою досягнення ним особистих цілей. Окрім цього, ОСОБА_7 запропонував передати ОСОБА_15 наркотичні засоби з метою подальшого «підкидання» їх співробітників УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_12 .
Так, діючи умисно, з метою створення штучних доказів в обвинуваченні співробітників УСБУ в Запорізькій області у вчиненні особливо тяжких злочинів, зокрема співробітника ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_12 , пов`язаних з незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин, та їх аналогів, 30.01.2021 у період часу приблизно з 13 години 00 хвилин до 13 годину 35 хвилин, знаходячись на перехресті вулиць Сталеварів та Перемоги у м. Запоріжжі поблизу магазину «Єва», який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги 57, під час особистої зустрічі з ОСОБА_15 . ОСОБА_7 передав останній заздалегідь заготовлений згорток, замотаний у паперові серветки, пояснивши при цьому, що у ньому знаходяться психотропні засоби з метою подальшого «підкидання» вказаному співробітнику до салону автомобіля на якому пересувався ОСОБА_12 . Після чого, ОСОБА_7 планував повідомити правоохоронні органи про наявність у цього співробітника речовин обіг, яких заборонено.
Під час особистого огляду о 14.00 годині поблизу міської лікарні № 6 Запорізької міської ради ОСОБА_15 добровільно видала співробітникам ГУВБ СБУ передані ОСОБА_7 речовини, а саме паперовий згорток, у якому знаходились пластинка з надписом «АСАТАR» з вмістом 4 речовин, ззовні схожих на лікарські пігулки, а також 2 поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною світло-сірого кольору.
Крім того установлено, що ОСОБА_7 діючи, незаконно, у порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою подальшого збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, діючи умисно, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфітамін, який став незаконно зберігати у невстановленому органом досудового розслідування місці, з метою подальшого збуту.
Продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, 30.01.2021 ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці зі свого особистого номера телефону зателефонував ОСОБА_15 та домовився з нею про зустріч.
У подальшому, у період часу приблизно з 13 години 00 хвилин по 13 години 35 хвилин, знаходячись поблизу магазину «Єва», який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги 57, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час особистої зустрічі з ОСОБА_15 передав останній заздалегідь заготовлений згорток, замотаний у паперові серветки, пояснивши при цьому, що у ньому знаходяться психотропні засоби.
Під час особистого огляду о 14.00 годині поблизу міської лікарні № 6 Запорізької міської ради ОСОБА_15 добровільно видала співробітникам ГУВБ СБУ передані Жендубі Мохамедом Зієдом речовини, а саме паперовий згорток, у якому знаходились пластинка з надписом «АСАТАR» з вмістом 4 речовин, ззовні схожих на лікарські пігулки, а також 2 поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною світло-сірого кольору.
Так, згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС за № СЕ-19/108-21/1394-МРВ від 31.01.2021 у складі наданих вологих речовин біло-жовтого кольору (вміст двох пакетів з застібкою ZIP lock) виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфітамін, загальна маса якої склала 16,66416г (в перерахунку на основну), яка відповідно до Таблиця невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ від 01.08.2000 № 188 відноситься до особливо великих розмірів.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 3 ст. 307 КК України.

20 січня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 3 ст. 307 КК України (а.с. 1 додатків до клопотання про продовження строку тримання під вартою).

30 січня 2021 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 9-11 додатків до клопотання про продовження строку тримання під вартою).
31 січня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 3 ст. 307 КК України (а.с. 26-28 додатків до клопотання про продовження строку тримання під вартою).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 лютого 2021 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 30 березня 2021 року, без визначення застави (а.с. 39 додатків до клопотання про продовження строку тримання під вартою).
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2021 року продовжено ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 3 ст. 307 КК України строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 27 травня 2021 року включно (а.с. 42 додатків до клопотання про продовження строку тримання під вартою).
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2021 року продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000006 від 20 січня 2021 року до 4 місяців - 31 травня 2021 року (а.с. 43-45 додатків до клопотання про продовження строку тримання під вартою).
Слідчий своє клопотання про продовження строку запобіжного заходу обґрунтовує тим, що у кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, якими обґрунтовано повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: рапортом начальника першого відділу процесуального керівництва Запорізької обласної прокуратури від 20.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 21.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 28.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 01.02.2021 року; протоколом затримання ОСОБА_7 від 30.01.2021 року; протоколами огляду ОСОБА_15 від 30.01.2021 року; висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС за №СЕ-19/108-21/1394-МРВ від 31.01.2021 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи відносно ОСОБА_7 від 04.02.2021 року; іншими матеріалами кримінального провадження.
28 травня 2021 року спливає визначений строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не є можливим, оскільки необхідно провести комплекс процесуальних та слідчих дій, а саме: вирішити питання про зняття грифів секретності з матеріалів, отриманих за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; ознайомити підозрюваного ОСОБА_7 з матеріалами кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні; здійснити переклад матеріалів кримінального провадження мовою, якою володіє підозрюваний ОСОБА_7 ; виконати інші необхідні слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні, необхідність в яких виникне за результати попередніх слідчих дій.
Зазначені слідчі та процесуальні дії не було проведено раніше, оскільки проведення додаткових та нових слідчих дій, що також зумовлено кількістю та великим обсягом речових доказів об`єктів дослідження.
Задовольняючи частково клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним, що свідчить про наявність у справах реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, проте зазначив, що ОСОБА_7 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до якого не включається строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, який виходячи із встановлених слідчим суддею обставин, спливає не раніше 9 червня 2021 року, оскільки найбільший строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено до 9 червня 2021 року, а не використані дні досудового розслідування становлять 17 днів.

В апеляційній скарзі захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вважають ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою через грубе порушення норм процесуального права.

В обґрунтування своєї скарги зазначають, що як вбачається із мотивувальній частини ухвали та матеріалів доданих до клопотання слідчого, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 20.01.2021 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 383 КК України спливає 31 травня 2021 року, проте, на підставі ухвали слідчого судді від 29 березня 2021 року строк застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 було визначено до 27 травня 2021 року включно.
Вказують, що як вбачається із мотивувальної частині ухвали, 7 травня 2021 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.
Звертають увагу на те, що доводи слідчого стосовно того, що 28 травня 2021 року спливає визначений строк запобіжного заходу, а завершити досудове розслідування до вказаного строку є неможливим, оскільки необхідно провести комплекс процесуальних та слідчих дій, аж ніяк не може бути підставою для продовження запобіжного заходу поза межами строків досудового розслідування, оскільки це не передбачено жодною нормою КПК України. Ці обставини могли бути доводами для продовження строків досудового розслідування, проте, слідчий таким правом не скористався і строки досудового розслідування продовжено не було.
Зауважують, що вказані доводи, суперечать вимогам ч. 1 ст. 290 КПК України, оскільки є незрозумілим для чого відкривати матеріали кримінального провадження, якщо докази ще не зібрані, проте, у зв`язку із виконанням вимог ст. 290 КПК України досудове розслідування вже завершено.
Вказують, що слідчий суддя під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою не звернув увагу на те, що клопотання сторони обвинувачення не відповідає вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України не містить обставин, які свідчать про те, що заявлений раніше ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, не звернув увагу на те, що стороною обвинувачення до клопотання не додано доказів зазначених обставин.
Зазначають, що в межах кримінального провадження проходить лише один підозрюваний і це ОСОБА_7 , тому на яких ще співучасників, на яких він може незаконно впливати незрозуміло. Крім того, як можна перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, якщо кримінальне провадження вже завершено та яким чином можливо чинити тиск на потерпілого, який є співробітником СБУ громадянину іншої держави.
Щодо ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України захисники вказують, що матеріали кримінального провадження вже відкриті в порядку ст. 290 КПК України, як вбачається із матеріалів кримінального провадження речові докази були вилучені та передані до камер зберігання. Крім того, предметом вказаного злочину є наркотичні засоби, які були вилученні ще на етапі затримання підозрюваного, а експертиза по ним проведена із блискавичної швидкістю вже на наступний день до того ж в неділю.
Зазначають, що доводи щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та вчинення ним нового корисливого злочину є припущенням органу досудового слідства, не представленні жодним доказом, а доказами відповідно до норм КПК не можуть бути припущенням будь-якої особи, тим більше прокурора.
Звертають увагу, що вищевикладені обставини дають можливість обґрунтовано вважати, що крім абстрактних припущень, прокурором не представлено жодного доказу наявності ризиків, про які прокурор зазначає у своєму клопотанні для того, щоб слідчий суддя продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою, натомість стороною захисту надано вагомі докази того, що клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту до підозрюваного є необґрунтованим, так як відсутні будь-які умови та обставини, передбачені ст. 177 та 178, 199 КПК України, як підстави для продовження саме такого запобіжного заходу.
Вказують, що слідчий суддя не надавши оцінку доводам сторони захисту, обмежився однією єдиною фразою, що питання зазначених ризиків, було встановлено слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, однак така позиція слідчого судді не кореспондується ані з нормами національного права, ані з нормами міжнародного права, оскільки якщо на початку досудового слідства під час збору доказів, ще можливо б було говорити про зазначені ризики, але не після завершення досудового слідства.
Звертають увагу на те, що ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на 9 днів поза межами строку досудового розслідування не узгоджується з вимогами визначеними ч. 3 ст. 197 КПК України та усталеною практикою ЄСПЛ.
Зазначають, що слідчим суддею не наведено обґрунтування або власне розуміння яким чином строк ознайомлення з матеріалами провадження та його не включення до строку досудового розслідування відповідає процесуальній можливості тримати особу під вартою поза межами строку досудового розслідування.
Вказують, що на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 слідчий суддя міг продовжити строк тримання під вартою лише на строк 7 днів, тобто до 31 травня 2021 року, як це визначено вимогами ч. 3 ст. 197 КПК України.
Просять ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , звільнити негайно останнього з-під варти у залі суду.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 підтримала подану апеляційну скаргу, зазначила, що про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України вже не йде річ, оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 вже скеровано до суду, проведено підготовче судове засідання та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, проте, вимоги ч. 3 ст. 197 КПК України передбачають, що на досудовому слідстві застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можливе лише в межах строку досудового розслідування. Вказала, що прокурор з клопотанням про продовження строку досудового розслідування до суду не звертався, а тому у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, тримання під вартою ОСОБА_7 з 30 травня 2021 року по день проведення підготовчого засідання, а саме - 7 червня 2021 року є незаконним.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити, зазначила, що слідчий суддя при продовженні строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 вийшов за межі строку досудового розслідування.
У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 підтримав подану його захисниками апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що слідчим суддею було враховано те, що досудове розслідування було завершено, у зв`язку із відкриттям матеріалів сторонам.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.
Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики існують та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.
З вказаними висновками слідчого судді, колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.
З приводу доводів захисників щодо порушення вимог КПК України з приводу продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 поза межами строку досудового розслідування, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом, який не може перевищувати шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості та дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2021 року відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 3 ст. 307 КК України продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 27 травня 2021 року включно (а.с. 42 додатків до клопотання про продовження строку тримання під вартою).
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2021 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за 0000006 від 20.01.2021 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 3 ст. 307 КК України продовжено до чотирьох місяців, тобто до 31 травня 2021 року (а.с. 43-45 додатків до клопотання про продовження строку тримання під вартою).
Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
При цьому, ч. 5 ст. 219 КПК України передбачає, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Як випливає із матеріалів кримінального провадження, 7 травня 2021 року захисникам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було повідомлено про завершення досудового розслідування та відповідно до ст. 290 КПК України про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (а.с. 50-51 додатків до клопотання про продовження строку тримання під вартою).
Проте, із матеріалів провадження вбачається, що з моменту прийняття слідчим рішення про повідомлення про завершення досудового розслідування та про ознайомлення сторонами з матеріалами кримінального провадження - 7 травня 2021 року та до моменту розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 24 травня 2021 року даних, щодо ознайомлення сторонами кримінального провадження із матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу не було.
При цьому, ані у судовому засіданні суду першої інстанції, ані в апеляційній скарзі захисники підозрюваного цей факт не заперечували.
Таким чином, в строк досудового розслідування, який був продовжений ухвалою слідчого судді від 29 березня 2021 року до 31 травня 2021 року, строк з моменту повідомлення про ознайомлення сторонам про завершення досудового розслідування та до розгляду слідчим суддею клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не включався.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя вірно врахував вищевказані вимоги КПК України, та продовжив строк застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на 17 днів, починаючи з 24 травня 2021 року, тобто з дня винесення оскаржуваної ухвали.
Відтак доводи захисників з приводу того, що строк застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 був продовжений за межами строку досудового розслідування є безпідставними.
Доводи з приводу відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України також не можуть взятись до уваги з боку апеляційного суду, у зв`язку із наступним.
Враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких злочинів проти правосуддя та особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, є громадянином Туніської Республіки, на території України перебуває на підставі посвідки про постійне проживання, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». При оцінці ризиків переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Крім того, не виключається можливість незаконного впливу на свідка ОСОБА_15 , оскільки підозрюваному ОСОБА_7 відомі її анкетні дані, зокрема, адресу її проживання, у зв`язку з чим, він може здійснювати на неї певний вплив з метою зміни нею показань або відмови від їх надання, тим самим перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню для уникнення кримінальної відповідальності.
При цьому, з урахуванням процедури отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, зокрема, після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Крім того, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_7 не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших злочинів.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 3 ст. 307 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 17 днів до 9 червня 2021 року включно, без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4