Справа № 567/389/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000031 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кураж Рівненського району Рівненської області та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , не пройшовши встановлену процедуру отримання водійського посвідчення, затверджену постановою КМУ № 340 від 08.05.1993р. «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яка передбачає: закінчення курсів водіння по підготовці водіїв для отримання водійського посвідчення, проходження медичного огляду, складання іспитів у сервісному центрі МВС та отримання водійського посвідчення, вчинив дії щодо використання завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я за наступних обставин.
Так, 29.08.2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, з метою використання завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я, що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «В», під час керування власним транспортним засобом та для пред`явлення за вимогою, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально протиправний характер своїх дій, зі свого особистого мобільного телефону зайшов до мережі Інтернет на сторінку соціальної мережі «Facebook», де знайшов оголошення про виготовлення підроблених водійських посвідчень за плату, що було розміщене невідомою особою.
В подальшому, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, усвідомлюючи, що процедура отримання посвідчення водія передбачає закінчення курсів водіння по підготовці водіїв для отримання водійського посвідчення, проходження медичного огляду, складання іспитів у сервісному центрі МВС, ОСОБА_3 вирішив придбати завідомо підроблене посвідчення водія на власне ім`я та пообіцяв грошову винагороду невідомій особі за його виготовлення.
Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_3 , шляхом надсилання повідомлень надав вказаній невідомій особі, свої анкетні дані, а саме: прізвище, ім`я та по-батькові, дату та місце народження, особистий підпис, та фотознімок, а також пообіцяв придбати завідомо підроблене посвідчення водія після його виготовлення.
В подальшому приблизно 03 вересня 2020 року (точна дата та час не встановлені), за допомогою служби доставки ОСОБА_3 придбав за 5000 грн. підроблене посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 від 01.09.2020 року на ім`я останнього, що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «В», яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, з метою його подальшого використання.
Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/118-21/1948-ДД від 17.03.2021, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території України по способах друку та елементах захисту.
В подальшому, 23.02.2021 приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , будучи учасником дорожнього руху як водій транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи поблизу с.Мощаниця Рівненського району Рівненської області, маючи при собі підроблене посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 , був зупинений працівниками відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, в порядку Закону України «Про Національну поліцію» та виконуючи законну вимогу працівника поліції, щодо надання документів на транспортний засіб, достовірно знаючи, що посвідчення водія серія і номер НОМЕР_1 є підробленим, за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу, усвідомлюючи свої кримінально протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно і з цим права на керування транспортними засобами категорії «В» і таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із порушенням Правил дорожнього руху (ст.126 КУпАП), надав для перевірки працівникам поліції завідомо для нього підроблене посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення, що перебуває в офіційному обігу, тобто використав його.
Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності адвоката ОСОБА_4 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкрімінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.4 ст.358 КК України, а саме, використання завідомо підробленого документа, і вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (проступку) встановленою.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КПК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, водночас за віком та станом здоров`я є працездатним.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання щодо речових доказів судом вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходитьз наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової технічної експертизи документа у даному кримінальному провадженні становлять 1634,50 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 381-382 КПК України, -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп.
Речовий доказ : бланк посвідчення водія з серійним номером документа НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_3 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1