Справа №766/4805/21
н/п 1-кс/766/4766/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС ВРКП СУ ГУ ДФС в Херсонській області ОСОБА_3 , про арешт майна,

встановила:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене в ході проведеного 20.05.2021 обшуку будівель, споруд та приміщень, розташованих на земельній ділянці №:02:005:0100 за адресою: Херсонська область, Новотроїцький район, с. Громівка, дільниця НУЗС, що належить ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ), а саме:

1.Ємності з паливно - мастильними матеріалами, вилучені під час обшуку на АЗС 2 (дві) шт., а саме:

-резервуар № 3 з «ДП», інв. № 10490020, залишок паливно мастильних матеріалів 209,07 літрів (рівень наливу пального 110 мм.);

-резервуар № 4 з «А-95», інв. № 10490019, залишок паливно мастильних матеріалів 487,76 літрів (рівень наливу пального 200 мм.);

2.Порожні ємності 2 (дві) шт., а саме: резервуар інв. № 10490018 та інв. № 10490017.

3.Паливно роздавальні колонки без маркування 3 (три) шт.: з написом ДП Євро 5-ВО з пістолетом; з написом А-95 Євро 5-Е5 з пістолетом; зламана непрацююча колонка без пістолета.

4.Документи вилучені під час обшуку у операторській АЗС: змінні звіти Форма 17НП у кількості 127 шт.; Х- Звіт станом на 19.05.2021.

5.Експериментальні зразки паливно мастильних матеріалів у трьох примірниках у скляних ємностях об`ємом один літр, які закупорені металевою кришкою з умовним позначенням, з резервуарів № 3 з «ДП», інв. № 10490020 та № 4 з «А-95», інв. № 10490019.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим управлінням ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№0000017 від 16.03.2021 за фактом незаконного виготовлення невстановленими слідством особами паливно мастильних матеріалів сумнівної якості на нафтобазі ПП «Графен», які в подальшому транспортуються з метою збуту та збуваються на АЗС, розміщених на території Херсонської області, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.204 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що на території Херсонської області службовими особами ПП «Графен» та пов`язаних СГД організовано незаконну схему щодо виготовлення недоброякісної (фальсифікованої) підакцизної продукції та реалізації останньої через мережу АЗС пов`язаних СГД, а саме:

ПП «Графен» здійснює прийом ПММ на території нафтобази м. Херсон, вул. Макарова, буд. 44, яка облаштована ємностями (понад 7 одиниць), що дозволяє СГД фізично зберігати на території нафтобази ПП «Графен» близько 500 000 л. паливно-мастильних матеріалів, лічильниками та витратомірами обладнано лише 2 ємності по 60 000 л., як наслідок службові особи СГД не відображають в податковій звітності переміщення акцизної продукції на акцизні склади підприємства, а в звітності вказується зберігання у рухомих складах (бензовозах), в обсягах значно менших від фактичних об`ємів придбання та реалізації ТМЦ.

Під час досудового слідства встановлено, що фактично незаконне виготовлення підакцизної продукції відбувається шляхом змішування дизельного палива марки ЄВРО-4, яке ПП «Графен» () отримує за готівкові кошти від НПЗ Полтавської області та ТОВ «ТД «Газтрім» з нафтобази у м.Ізмаїлі з альтернативними компонентами палива, які надходять з НПЗ Дніпропетровської області (абсорбент газоконденсатний).

Відповідно до п. 26 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 встановлено кінцевий строк введення в обіг автомобільних бензинів та дизельного палива: екологічного класу Євро 4 до 31 грудня 2017 року. Тобто, використання Євро 4 заборонено законодавством.

Виготовлення вищевказаної недоброякісної (фальсифікованої) підакцизної продукції здійснюється на нафтобазі ПП «Графен» за адресою: м. Херсон, вул.Макарова 44 шляхом змішування (фізичним переливанням) зазначених вище компонентів з одного резервуара в інший, або безпосередньо під час транспортування, з використанням бензовозів шляхом природної дифузії.

Вказані дії службовими особами ПП «Графен» () вчиняються з метою отримання додаткових, необлікованих обсягів паливно-мастильних матеріалів та відповідно отримання необлікованих доходів за рахунок продажу останніх за готівкові кошти через АЗС, які перебувають у власності пов`язаних СГД в т.ч. ПП «І-СІДА»,ТОВ «СОДАР-ЮГ», ТОВ «ОРЛАНТА ЛТД», які через мережу наявних АЗС реалізують зазначену вище продукцію кінцевим споживачам.

Проведеними заходами оперативними співробітниками встановлено мережу АЗС розташованих на території Херсонської області, через яку ПП «Графен» збуває незаконно виготовлені ПММ та яка належить ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), а саме:

- АДРЕСА_2 ;

- АДРЕСА_3 ,

- АДРЕСА_4

- АДРЕСА_5 ;

- Херсонська область, Новотроїцький район, с. Громівка, дільниця НУЗС.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, опублікованого 21.04.2021 Державною податковою службою України офіційний вебпортал (адреса сторінки https://tax.gov.ua/dovidniki--reestri--perelik/reestri/383525.html) ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) має чотири ліцензії з: Роздрібної торгівлі пальним (за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_4 ); Херсонська область, Новотроїцький район, с. Громівка, дільниця НУЗС. Крім того, ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) не має за адресою: АДРЕСА_5 .
Факт продажу неякісного пального на одній з АЗС ФОП ОСОБА_6 підтверджується протоколом допиту свідка та протоколом випробувань якості ПММ № 284 від 03.03.2021, згідно якого зразок палива дизельного ДП-З-Євро5-ВО, придбаного на АЗС, не відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови.».

20.05.2021 на підставі ухвал слідчого суді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.05.2021 проведено обшук будівель, споруд та приміщень, розташованих на земельній ділянці №:02:005:0100 за адресою: Херсонська область, Новотроїцький район, с. Громівка, дільниця НУЗС.

При цьому обшук проводився за участю оператора АЗС ОСОБА_7 . В ході проведення обшуку ОСОБА_7 заявив, що вилучене майно належить ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 , моб. НОМЕР_2 ). Документи, які б підтверджували право власності ОСОБА_7 не надав.
В ході проведення обшуку будівель, споруд та приміщень розташованих на земельній ділянці №:02:005:0100 за адресою: Херсонська область, Новотроїцький район, с. Громівка, дільниця НУЗС виявлено та вилучено, такі речові докази, а саме:

1.Ємності з паливно - мастильними матеріалами вилучені під час обшуку на АЗС 2 (дві) шт., а саме:

-резервуар № 3 з «ДП», інв. № 10490020, залишок паливно мастильних матеріалів 209,07 літрів (рівень наливу пального 110 мм.);

-резервуар № 4 з «А-95», інв. № 10490019, залишок паливно мастильних матеріалів 487,76 літрів (рівень наливу пального 200 мм.);

2.Порожні ємності 2 (дві) шт., а саме: резервуар інв. № 10490018 та інв. № 10490017.

3.Паливно роздавальні колонки без маркування 3 (три) шт.: з написом ДП Євро 5-ВО з пістолетом; з написом А-95 Євро 5-Е5 з пістолетом; зламана непрацююча колонка без пістолета.

4.Документи вилучені під час обшуку у операторській АЗС: змінні звіти Форма 17НП у кількості 127 шт.; Х- Звіт станом на 19.05.2021.

5.Експериментальні зразки паливно мастильних матеріалів у трьох примірниках у скляних ємностях об`ємом один літр, які закупорені металевою кришкою з умовним позначенням, з резервуарів № 3 з «ДП», інв. № 10490020 та № 4 з «А-95», інв. № 10490019.

21.05.2021 вилучені майно, речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні про що винесена відповідна постанова.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

-збереження речових доказів, якщо відповідають критеріям ст.98 КПК України;

-спеціальної конфіскації;

-конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

Таким чином, відповідно до ч.2, п.п.1,3 ч.3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів, а також конфіскації майна як виду покарання (відповідно до санкції ст. 204 КК України) підлягають арешту такі предмети та речі:

1.Ємності з паливно - мастильними матеріалами вилучені під час обшуку на АЗС 2 (дві) шт., а саме:

-резервуар № 3 з «ДП», інв. № 10490020, залишок паливно мастильних матеріалів 209,07 літрів (рівень наливу пального 110 мм.);

-резервуар № 4 з «А-95», інв. № 10490019, залишок паливно мастильних матеріалів 487,76 літрів (рівень наливу пального 200 мм.);

2.Порожні ємності 2 (дві) шт., а саме: резервуар інв. № 10490018 та інв. № 10490017.

3.Паливно роздавальні колонки без маркування 3 (три) шт.: з написом ДП Євро 5-ВО з пістолетом; з написом А-95 Євро 5-Е5 з пістолетом; зламана непрацююча колонка без пістолета.

Також, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів підлягають арешту такі предмети та речі:

1.Документи вилучені під час обшуку у операторській АЗС: змінні звіти Форма 17НП у кількості 127 шт.; Х- Звіт станом на 19.05.2021.

2.Експериментальні зразки паливно мастильних матеріалів у трьох примірниках у скляних ємностях об`ємом один літр, які закупорені металевою кришкою з умовним позначенням, з резервуарів № 3 з «ДП», інв. № 10490020 та № 4 з «А-95», інв. № 10490019.

Вилучене майно, речі та документи мають доказове значення у кримінальному провадженні за ч.2 ст.204 КК України, пов`язаного із незаконним обігом підакцизних товарів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення.

Крім того, під час обшуку було вилучено майно не вказане в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, яке відповідно до ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим тобто вилучені «Ємності з паливно - мастильними матеріалами 2 (дві) шт.», «Порожні ємності 2 (дві) шт.», «Паливно роздавальні колонки без маркування 3 (три) шт.» які є речовими доказами та підлягає конфіскації як міра покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України пальне є предметом кримінального правопорушення, а ємності де воно зберігається та зберігалося засобами та знаряддями для вчинення злочину, тобто можуть бути тимчасово вилученим майном.

Беручи до уваги викладене, враховуючи, що вилучене речі, майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, предметом кримінального правопорушення, а також з метою збереження речових доказів, забезпечення конфіскації майна та спеціальної конфіскації, а також проведення експертного дослідження.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 надав письмові заперечення на клопотання. В обґрунтування заперечень посилався, серед іншого, і на те, що важливим для визначення обсягу необхідних слідчих дій у кожному окремому кримінальному провадженні є той факт, який саме розслідується злочин Особливої частини КК України та які ознаки його вчинення. У даному випадку ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.204 КК України є незаконне виготовлення спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів або вчинене особою, яка раніше була засуджена за цією статтею. За такими ознаками злочину немає об`єктивного сенсу досліджувати вилучені у ФОП ОСОБА_8 матеріальні цінності на предмет пошуку доказів по справі, оскільки їх у нього не може бути, а доказуванню підлягає саме факт можливого незаконного виготовлення пального. Накладення арешту на майно, що належить сторонній особі, і наслідки арешту майна для третьої особи, розумність та спів розмірність обмеження права власності повинен враховувати слідчий суддя. Послався на статтю1 Протоколу №1 до Конвенції, рішення ЄСПЛ щодо основних принципів при обмеженні права власності особи.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, представника власника майна, дослідивши документи, надані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Такі дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчим управлінням ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№0000017 від 16.03.2021 за ч.2 ст.204КК України. щодо незаконного виготовлення невстановленими слідством особами паливно мастильних матеріалів сумнівної якості на нафтобазі ПП «Графен».
На підставі ухвали слідчого судді на АЗС ФОП ОСОБА_8 було проведено обшук, під час якого було вилучено речі і документи, на основну частину з яких, дозволу на вилучення не надавалося.

У клопотанні слідчого зазначено, що під час обшуку було вилучено майно не вказане в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, яке є тимчасово вилученим майном, а саме: «ємності з паливно-мастильними матеріалами», які є речовим доказами та підлягають конфіскації як міри покарання».

Ухвалою слідчого судді від 06 травня 2021року, на підставі якої було проведено обшук і вилучене майно, і на яке слідчий просить накласти арешт, не надавався дозвіл на відшукання та вилучення будь-яких ємностей чи обладнання. А тому вилучені ємності з паливно-мастильними матеріалами (резервуар №3, резервуар № 3 з «ДП», інв. № 10490020, залишок паливно мастильних матеріалів 209,07 літрів (рівень наливу пального 110 мм.; резервуар № 4 з «А-95», інв. № 10490019, залишок паливно мастильних матеріалів 487,76 літрів (рівень наливу пального 200 мм.); Порожні ємності 2 (дві) шт., а саме: резервуар інв. № 10490018 та інв. № 10490017; паливно роздавальні колонки без маркування 3 (три) шт.: з написом ДП Євро 5-ВО з пістолетом; з написом А-95 Євро 5-Е5 з пістолетом; зламана непрацююча колонка без пістолета вилучені без законних на те підстав.

Яка була необхідність у вилученні цього майна без ухвали слідчого судді ні протокол обшуку, ні клопотання слідчого жодного обґрунтування не містить.

Слідчий суддя вважає, що мало місце свавілля слідчого під час обшуку, майно вилучене у непередбачений законом спосіб, а на таке майно КПК України накладення арешту не передбачено.

Слідчий у клопотанні зазначає, що пальне є предметом кримінального правопорушення, а ємності, де воно зберігається засобом та знаряддям для вчинення злочину, і тому можуть бути тимчасово вилученим майном. Але клопотання та додані до нього документи не містять доказів, що пальне є незаконне виготовлене. Є тільки посилання на реалізацію неякісного пального, але досудове розслідування здійснюється за ч.2 ст.204КК України за фактом незаконного виготовлення пального, і яка не передбачає відповідальності за реалізацію неякісного пального.

Незрозумілим є твердження, що «ємності, де воно(пальне) зберігалося засобами та знаряддями для вчинення злочину», оскільки слідчий не зазначає засобом та знаряддям вчинення якого злочину вони є.

Слідчий вказує, що вказані ємності та обладнання АЗС для наливу пастильно-мастильних матеріалів є речовим доказом у справі.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Але відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Єдиним документом, в якому слідчий повинен визначити критерії відповідності вилучених речей речовим доказам, є постанова про визнання речових доказів.

Постанова слідчого про визнання та приєднання до справи речових доказів від 21 травня 2021року в порушення ст.110 та ст.98КПК України не вмотивована, в ній не зазначено яким критеріям речового доказу відповідають вилучені речі. Основу постанови слідчого про визнання речовим доказом повинно складати обґрунтування того яким критеріям речового доказу відповідають вилучені матеріальні цінності. Натомість зміст постанови складає інформація про те, за яким кримінальним правопорушенням здійснюється досудове розслідування (за фактом незаконного виготовлення невстановленими особами паливно-мастильних матеріалів сумнівної якості на нафтобазі ПП «Графен»), перелік мереж АЗС, які належать ФОП ОСОБА_6 , загальна інформація про те, що під час обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено паливно-мастильні матеріали, документи, обладнання, ємності, тобто слідчий у постанові не тільки не обґрунтував відповідність вилучених речей критеріям речових доказів, він навіть конкретно їх не вказав, а зазначив їх тільки в резолютивній частині. Але резолютивна частина постанови може випливати тільки з її мотивувальної частини. Як в резолютивній частині можуть зазначатися ті речі, про які не згадувалося в мотивувальній.

Тобто, згідно змісту постанови і паливно-мастильні матеріали, ємності і документи, - це одне і теж, і слід арештувати тільки тому, що слідчий визнав їх речовим доказом та для забезпечення всього, що передбачає ч.2 ст.170 КПК України.

Постанова не містить жодного обґрунтування відповідності вилучених речей критеріям речових доказів. Немає такого обґрунтування і в клопотанні слідчого.

Досудове розслідування здійснюється щодо незаконного виготовлення пального, а ФОП ОСОБА_8 здійснює тільки реалізацію дизельного пального, про що слідчий зазначає у клопотанні.

Накласти арешт з метою конфіскації майна як виду покарання неможливо з таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст.170КПК у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним Кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Проте ч.2 ст.204КК України, за якою здійснюється досудове розслідування, не передбачає такого виду покарання як конфіскація майна, підозрюваного у провадженні немає, кримінальне провадження щодо юридичної особи не здійснюється.

Положеннями статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно із цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.
Зазначена норма кореспондується з положеннями статті 41 Конституції України, яка визначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
За змістом положень статей 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Отже, позбавлення ФОП ОСОБА_8 права розпоряджатися власними майном з огляду на те, що він не є учасником кримінального провадження № 0000017, майно вилучено без ухвали слідчого судд, а також з огляду на невідповідність вилученого майна критеріям статті 98 КПК України, арешт майна ФОП ОСОБА_8 є втручанням у його право мирно володіти своїм майном.
Щодо експериментальних зразків.

Слідчий суддя вважає, що необхідності для накладення арешту на них немає, оскільки відсутні щодо них ризики, визначені п.11 ст.170КПК України.

Щодо арешту вилучених документів - змінні звіти Форма 17НП у кількості 127 шт.; Х- Звіт станом на 19.05.2021.

Ухвалою слідчого судді надавався дозвіл на відшукання та вилучення: первинних бухгалтерських документів та документів податкового обліку щодо проведення протягом періоду з 01.04.2020року по 29.04.2021року фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 , тобто в ухвалі чітко було визначено характер та дату складання документів.

Згідно змісту клопотання та постанови про визнання речовим доказом документи вилучені за інший період, дозвіл на вилучення яких не надавався. В постанові про визнання речовим доказом не зазначено яким критеріям речового доказу відповідають вилучені документи. А тому з підстав, за якими було відмовлено у накладенні арешту на майно, слідчий суддя відмовляє і в арешті на документи.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити слідчому у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 20.05.2021 року під час обшуку будівель, споруд, приміщень, розташованих на земельній ділянці № :02:005:0100 за адресою: Херсонська область, Новотроїцький район, с. Громівка, дільниця НУЗС.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 25 хвилин 14 червня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1