Справа № 375/543/21
Провадження № 1-кп/375/43/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілого 1 ОСОБА_6 ,

потерпілого 2 ОСОБА_7

представника Центру пробації ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне кримінальне провадження № 0000671, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2021 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стави Кагарлицького району Київської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, не працюючого, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:

07.12.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.309 та ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення майнового злочину на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив новий злочин.

Так 11.04.2021 близько 23 години 10 хвилин ОСОБА_4 на автомобілі ВАЗ 21074 червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , яким він користується по технічному паспорту, проїжджав по АДРЕСА_3 . Проїжджаючи біля подвір`я за АДРЕСА_4 , побачив металевий паркан, який складається з металевих елементів у формі півмісяця та кола. В цей час в нього виник умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме на крадіжку металевих елементів паркану, належного потерпілому ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відламування, повторно викрав виявлені ним металеві елементи у формі півмісяця та кола загальною вагою 72,57 кг. і поклав їх до багажника свого автомобіля, щоб вподальшому здати на металобрухт.

Згідно з висновком експерта, складеним за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №1595 від 26.04.2021, ринкова вартість 1 (одного) кілограму брухту чорного металу, станом на 12.04.2021 складає 5 грн. 45 коп. (п`ять гривень 45 копійок).

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 395 гривень 50 копійок.

Крім того 12.04.2021 точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 після вчинення крадіжки металевих елементів паркану за адресою АДРЕСА_3 на автомобілі ВАЗ 21074 червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , яким він користується по технічному паспорту, проїжджав по АДРЕСА_3 . Проїжджаючи біля подвір`я за АДРЕСА_5 , він побачив металевий паркан, який також складається з металевих елементів у формі півмісяця та кола. В цей час в нього виник умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме на крадіжку металевих елементів паркану, належного потерпілому ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відламування, повторно викрав виявлені ним металеві елементи у формі півмісяця та кола загальною вагою 123,92 кг. і поклав їх до багажника свого автомобіля, щоб вподальшому здати на металобрухт, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Згідно з висновком експерта, складеним за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №1595 від 26.04.2021, ринкова вартість 1 (одного) кілограму брухту чорного металу, станом на 12.04.2021 складає 5 грн. 45 коп. (п`ять гривень 45 копійок).

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 675 гривень 34 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

30 квітня 2021 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого частиною 2 статті 185 КК України беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені статтею 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Окрім того в судовому засіданні судом з`ясовано в обвинуваченого та суд переконався в тому, що ОСОБА_4 цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, яким він скористався; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений запевнив суд, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Позицію свого підзахисного підтримав захисник ОСОБА_5 , просив ухвалити вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості представник Центру пробації ОСОБА_8 .

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали свої письмові заяви від 30.04.2021 про те, що вони не заперечують проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим та просили затердити угоду та призначити покарання, зазначене в угоді.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, представника Центру пробації, врахувавши думку потерпілих, які підтримали всноруч написані письмові заяви, якими надали дозвіл прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_4 повне розуміння ним своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною другою статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений частиною 2 статті 185 КК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину і погодився із прокурором на призначення за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2020 ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотири) років позбавлення волі. Згідно зі ст.70, 72 КК України покарання призначено за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотири) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановлено іспитовий строк терміном один рік з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Наступне кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинено під час іспитового строку, тому стронони угоди прийшли до висновку призначити остаточне покарання на підставі ч. 1 ст.71 КК України та визначити його у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до положень статті 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладеною між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, у разі надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, що має місце у даному випадку.

Укладена угода за своїм змістом відповідає вимогам статті 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому суд відповідно до статті 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені статтями 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд приходить до переконання, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування збитків.

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з приписами пункту першого частини третьої статті 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором у кримінальному проваджені прокурором Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 квітня 2021 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України остаточне покарання визначити у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази:

- автомобіль марки ВАЗ 21074 чевоного кольору, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , який переданий на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області за адресою: вул. Заводська, 3, смт Рокитне Білоцерківського району Київської області - повернути власнику ОСОБА_11 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 05.04.2008);

- три металеві півмісяці бірюзового кольору, три металеві півмісяці темно-зеленого кольору, металеві кола: 8 винього кольору, 10 жовтого кольору, 5 бірюзового кольору, 2 біло-зеленого кольору та металеві півмісяці загальною кількістю 385 штук, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області за адресою: вул. Заводська, 3, смт Рокитне Білоцерківського району Київської області - повернути потерпілим у кримінальному провадженні: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ;

- одну пару кросівок білого кольору марки Fila, отриманих від ОСОБА_4 - повернути ОСОБА_4 ;

- порожню пачку від цигарок Parliament, яка передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області за адресою: вул. Заводська, 3, смт Рокитне Білоцерківського району Київської області - знищити.

Судові витрати відсутні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілим.

Головуюча суддя ОСОБА_1