Справа № 317/588/21
Провадження № 1-в/317/101/2021
У Х В А Л А

23 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 , (відеоконференцзв`язок)
захисника засудженого, адвоката ОСОБА_5 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_6 , (відеоконференцзв`язок)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за клопотанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, громадянина України, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 08.11.2013 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробовуванням на 2 роки; засуджений:

25.05.2015 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2013, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

13.06.2016 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.05.2015, остаточно призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що працевлаштований на виробництві установи швачкою на безоплатній основі, працює 6 днів на тиждень.
Захисник засудженого підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , вважає можливим замінити невідбуту частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України, оскільки засуджений став на шлях виправлення, має 8 заохочень, за 5 років не порушував порядок відбування покарання, тобто має стабільну поведінку, а також працевлаштований в установі.
Представник адміністрації колонії у судовому засіданні вважав клопотання засудженого

передчасним, оскільки ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «БВК (№ 99)» з листопада 2020 року, а тому пройшло недостатньо часу для того, щоб встановити чи став засуджений на шлях виправлення.
Статтею 82 КК України встановлено сукупність умов, за яких особі, засудженій вироком суду, може бути замінена невідбута частина покарання більш м`яким покаранням:
- засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України);
- засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 4 ст. 82 КК України).
ОСОБА_4 засуджений 13.06.2016 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.05.2015, остаточно призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13.06.2016 та ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі з 11.05.2015 по 13.06.2016 та з 13.06.2016 по 19.07.2016 включно.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, тобто враховуючи п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.
Так, початок строку відбування покарання ОСОБА_4 11.05.2015, кінець строку 03.03.2024, тобто засуджений відбув строк покарання, необхідний для застосування ст. 82 КК України.
Згідно із ст. 6 КВК України, під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
З матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що засуджений на виробництві установи не працевлаштований, однак у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 працює на виробництві установи швачкою на безоплатній основі 6 днів на тиждень з початку відбуття покарання в ДУ «БВК (№ 99)», що підтвердив також і представник адміністрації установи. З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що під час відбування покарання у державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26 )» ОСОБА_4 також працював, за що неодноразово отримував заохочення правами начальника установи.
В матеріалах справи міститься довідка від 16.03.2021 про заохочення та стягнення, відповідно до якої засуджений ОСОБА_4 має 2 стягнення за завішення спального місця та зберігання заборонених предметів, стягнення погашені у встановленому законом порядку та датовані 2016 роком, а також має 8 заохочень правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, які отримані засудженим на протязі всього строку відбування покарання, вже після накладених стягнень, що свідчить про його виправлення та стабільну правослухняну поведінку.
За вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13.06.2016 ОСОБА_4 під час судового провадження визнавав свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро каявся. За цим же вироком засуджений має цивільний позов про солідарне стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн, однак станом на 16.03.2021 в

бухгалтерії ДУ «БВК (№ 99)» виконавчі листи на стягнення боргу відсутні.
З характеристики, наданої ДУ «БВК (№ 99)» вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_4 характеризується посередньо, за характером спокійний, врівноважений, із засудженими підтримує рівні взаємовідносини. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи під контролем. Дотримується вимог санітарії та гігієни, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Посередньо ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Щодо неприйняття участі ОСОБА_4 у реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій засуджених, в судовому засіданні встановлено, що адміністрацією колонії належним чином не роз`яснено засудженому про наявність таких програм. У роботі самодіяльних організацій та роботі із благоустрою установи засуджений не відмовляється приймати участь, проте з огляду на працю засудженого 6 днів на тиждень не має на це вільного часу.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, а тому його клопотання необхідно задовольнити та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
Керуючись ст. 6, 133, 153, 154 КВК України, ст. 12, 24, 82 КК України, ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання, призначеного вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13.06.2016 за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на невідбутий строк.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Повний текст ухвали проголошено 25.03.2021 о 08:30.

Суддя ОСОБА_1