Дата документу 27.04.2021 Справа № 554/3180/21
Провадження № 1-кс/554/6708/2021
УХВАЛА
іменем України
27 квітня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000001 від 04 січня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, в якій він просить визнати протиправною бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві; зобов`язати слідчого вилучити завірені у встановленому чинним законодавством матеріали, документи та речові докази у кримінальних провадженнях згідно з наведеним у скарзі переліком та копії протоколів про адміністративні правопорушення за наведеним у скарзі вихідними даними; зобов`язати слідчого провести огляд та вилучення відповідних матеріалів, документів та речових доказів, а також копій протоколів та скласти протокол огляду та їх вилучення за участю заявника; зобов`язати слідчого долучити вилучені матеріали, документи та речові докази наведених заявником кримінальних проваджень та копій протоколів до матеріалів кримінального провадження №0000001; зобов`язати слідчого надати заявнику завірені у встановленому чинним законодавством порядку матеріали, документи та речові докази та копії протоколів про адміністративні правопорушення; зобов`язати слідчого надати заявнику протоколи огляду та вилучення матеріалів, документів та речових доказів та копій протоколів; зобов`язати слідчого надати заявнику постанови про доручення матеріалів, документів та речових доказів та копій протоколів про адміністративні правопорушення до матеріалів кримінального провадження №0000001.

16 листопада 2020 року ОСОБА_3 було подано заяву №Л-11724/ез на адресу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, про вчинення дій, що містять ознаки кримінального правопорушення, в порядку ст.214 КПК України. 04 січня 2021 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001. У скарзі посилається, що 12 березня 2021 року звертався до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, із заявою-клопотанням про вилучення матеріалів кримінальних проваджень та копій протоколів про адміністративні правопорушення, але ця заява не була розглянута, у зв`язку з чим вважає, що його процесуальні права були порушені, та останній був змушений звернутись з даною скаргою.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав клопотання, в якому просить розглядати скаргу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить скаргу задовольнити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, направивши на електронну адресу суду заяву про розгляд скарги без участі, в якій зі скаргою не погодився та просив відмовити у задоволенні вимог скарги.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення заявника про розгляд без участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши суть скарги, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Зокрема, п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено можливість оскарження під час досудового розслідування бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Судом установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000001 від 04 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 18 грудня 2020 року по справі №554/11613/20 на підставі заяви ОСОБА_3 від 16 листопада 2020 року.

Як слідує з поданої скарги, заявник ОСОБА_3 подав у вказаному кримінальному провадженні на адресу слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, заяву-клопотання про вилучення матеріалів кримінальних проваджень та копій протоколів про адміністративні правопорушення, однак на момент звернення до суду його клопотання не розглянуто, у зв`язку з чим, на його думку, слідчим допущено бездіяльність.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Проте на час розгляду даної скарги з`ясовано, що достатні підстави вважати ОСОБА_3 таким, що віднесений до переліку суб`єктів, які відповідно до вимог процесуального закону наділені правом звернення до слідчого із клопотаннями в порядку ст.220 КПК України, відсутні.

Натомість, згідно з наявними у скарзі документами матеріалів кримінального провадження №0000001 наразі він має процесуальний статус заявника.

Так, до скарги особою, яка її подала, - ОСОБА_3 , будь-яких відомостей про те, що він має статус потерпілого (копія заяви про визнання потерпілим, копія пам`ятки про права, постанови слідчого тощо), не надано, і в матеріалах провадження такі докази відсутні.

За таких обставин, у розумінні норм ст.220 та п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого відсутня, так як станом на час розгляду статус особи, яка подала скаргу у даному кримінальному провадженні, є заявник.

Згідно зі статтею 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Тобто, перелік прав заявника чітко регламентований КПК України та не кореспондується з вимогами порушеними у цій скарзі особою, яка її подала.

Щодо питань можливої бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк за зверненням заявника ОСОБА_3 як іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, то слідчий суддя виходить з того, що КПК України з цього питання, на відміну від ст.220 КПК України, не містить чітко визначеного строку для розгляду клопотань іншої особи чи заявника, а тому говорити про порушення певних строків розгляду не можна.

При цьому, відповідно до пункту 16-1 ч.1 ст.3 КПК України інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Водночас, ОСОБА_3 не представлено до суду будь-яких об`єктивних даних та їх підтвердження, що у кримінальному провадженні №0000001 стосовно нього здійснюються будь-які процесуальні дії, визначені КПК України, а відтак відсутні підстави вважати, що він є іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, заявник ОСОБА_3 не належить до суб`єктів, визначених статтею 220 КПК України, а відтак у слідчого не виник обов`язок розгляду його заяви-клопотання про вилучення перелічених ним документів відповідно до приписів цієї норми.

Наведене також свідчить, про передчасність звернення заявника із таким клопотанням в розумінні вимог КПК України.

За змістом ст.9 КПК України слідчий, прокурор на власний розсуд визначають об`єм дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження для прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Також варто зазначити, що питання, пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведенням слідчих (розшукових) та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого здійснити певні дії в межах кримінального провадження №0000001, не підлягають задоволенню.

Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим суддею лише у випадку зобов`язання слідчого чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, з огляду на співвідношення вимог ст.220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, порушені у даній скарзі питання виходять за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч.1 ст.303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді.

Інші вимоги скарги, зокрема щодо визнання бездіяльності протиправною задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними, та їх вирішення слідчим суддею не передбачено вимогами КПК України.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 24, 60, 220, 303-307, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000001 від 04 січня 2021 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1