ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/258/21 Справа № 705/2234/21 Категорія: Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого-суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5
за участю сторін кримінального провадження:
прокурораОСОБА_6
підозрюваногоОСОБА_7
захисникаОСОБА_8
перекладачаОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 травня 2021 року в кримінальному провадженні №0000509 від 22 травня 2021 року про відмову у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єрусалим Республіка Ізраїль, громадянина Республіки Ізраїль, тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, -
в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Уманського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 .
Клопотання обґрунтовано тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_12 усвідомлює, що вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, також він не має посвідки на тимчасове проживання на території України, є громадянином Ізраїль та може залишити територію м. Умань та держави України під острахом кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, з метою зміни їх показань, так як підозрюваним було отримано копії процесуальних документів, які містять відомості з повними анкетними даними свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не прибувати за викликом слідчого, прокурора, затягувати проведення досудового розслідування, шляхом надання фіктивних довідок, тощо; вчинити інший злочин, оскільки ОСОБА_12 має схильність до кримінально-протиправної поведінки так як 31 березня 2021 року згідно вимоги на судимість, СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, за результатами проведеного досудового розслідування кримінального провадження №0000320 від 30 березня 2021 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а ухвалою слідчого судді відносно останнього обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 травня 2021 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єрусалим Республіка Ізраїль, єврея, громадянина Республіки Ізраїль, не одруженого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , національний паспорт виданий 27 серпня 2019 року № НОМЕР_1 - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: 1. Прибувати до слідчого Уманського РУП ГУНП в Черкаській області та прокурора Уманської окружної прокуратури Черкаської області за першою вимогою. 2.Прибувати в судові засідання на час та дати, призначені судом. 3. Цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 23 липня 2021 року.

Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Мотивуючи прийняте рішення місцевий суд вказав, що на час розгляду клопотання наявні достатні підстави, які вказують, що ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Така причетність підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання слідчого.
Тому, існує вірогідність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що є підставою для застосування запобіжного заходу.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; відсутність судимостей; наявність постійного місця проживання, відношення підозрюваного до вчиненого правопорушення, стан здоров`я підозрюваного, слідчий суддя вважав за доцільне обрати щодо підозрюваного, передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 травня 2021 року прокурором Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану ухвалу скасувати, та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного в рамках кримінального провадження за №0000509 від 22 травня 2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Єрусалим Республіка Ізраїль, єврея, громадянина Республіки Ізраїль, не одруженого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , національний паспорт виданий 27 серпня 2019 № НОМЕР_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що підозрюваний ОСОБА_12 , вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, враховуючи наявні ризики щодо особи підозрюваного та враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні злочину, характер якого свідчить про нестійке неприйняття ним загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, проявляючи зі своєї сторони неспіврозмірну агресію та цинізм, перебуваючи неізольованим від суспільства може продовжити вчиняти аналогічні злочини, незаконно впливати на свідків, тому слідство прийшло до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечити всебічне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 176 КПК України визначено, що запобіжним заходом є зокрема тримання під вартою.
Згідно ч.1 та п.4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
За змістом статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Судом встановлено, що 23 травня 2021 року ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ) було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені із застосуванням іншого предмета спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (а.с. 36-37).
Санкція ч.4 ст. 296 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Отже, враховуючи ч.5 ст. 12 КК України ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у яких її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
Наявні в матеріалах справи докази вказують на обґрунтованість підозри, про що вірно було зазначено судом першої інстанції.
Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим та прокурором вказано про достатність підстав вважати наявними ризики, зазначені в п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, і що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти таким ризикам.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Судом встановлено, що підозрюваний являється громадянином Республіки Ізраїль, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, а згідно договору оренди апартаментів у готелі від 20 березня 2021 року винаймає апартаменти, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 в готелі «Бі» (а.с. 57-58).
Як вбачається з медичного документу, лікаря Ітамар Раз ДМ підозрюваний мав скарги на біль у животі (а.с. 60,61), водночас матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність тяжких, хронічних хвороб чи інших проблем зі станом здоров`я у Косовського Ахарона.
За змістом довідки ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянину Ізраїлю також повідомлено про підозру 31 березня 2021 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (а.с. 48).
Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 квітня 2021 року застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000320 від 31 березня 2021 року, у зв`язку з тим, що він підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (а.с. 50-52).
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування і суду, та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки вищевикладені обставини свідчать про те, що такі дії можуть бути вчинені підозрюваним з високим ступенем ймовірності.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи або навчання у підозрюваного як у місті Умань так і в Україні в цілому, наявність повідомлення про підозру ОСОБА_13 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також ризик продовження чи повторення здійснення ним протиправної поведінки, апеляційний суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам є недостатнім.
Вказані висновки не суперечать вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного, створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Обставини події свідчать про наявність з його боку недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, що обумовлює необхідність тимчасової ізоляції підозрюваного від інших членів суспільства.
У даному випадку неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки підозрюваного.
Слідчий суддя вищевикладене не врахував при ухваленні рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, тому оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, та підлягає скасуванню.
За змістом п.1 ч.4 ст. 296 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, враховуючи те, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 пов`язане із застосуванням насильства, має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу суд враховує те, що тривалість застосування тримання під вартою на період часу у 42 дні, тобто у межах строку досудового розслідування, є виправданою, внаслідок особливостей способів доказування та отримання доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження. Таким чином, виправданим є застосування запобіжного заходу у період до 22 липня 2021 року включно.
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді до скасування та постановлення нової про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 309, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 задовольнити.
Скасувати ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 травня 2021 року в кримінальному провадженні №0000509 від 22 травня 2021 року про відмову у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єрусалим Республіка Ізраїль, громадянина Республіки Ізраїль, тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
Постановити нову ухвалу, якою:
Клопотання слідчого СВ Уманського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_11 , погодженого з прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єрусалим Республіка Ізраїль, єврея, громадянина Республіки Ізраїль, не одруженого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , національний паспорт виданий 27 серпня 2019 № НОМЕР_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком 42 дні, тобто до 22 липня 2021 року включно.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Уманського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_11 , прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 .
Ухвала набирає чинності з моменту постановлення та підлягає негайному виконанню після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику та направити у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4