Дата документу 12.04.2021
Справа № 334/1335/17
Провадження № 1-кп/334/43/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора
обвинувачено ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про повернення застави у кримінальному провадженні №0000153 від 24.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_3 щодо повернення застави. В якому він зазначив, що 05.01.2017 р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 128 000 грн., на виконання якої на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України у Запорізької області 06.01.2017 року було внесено вказану суму.

На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді. Строк дії даного запобіжного заходу закінчився. З клопотанням про продовження дії запобіжного заходу ніхто не звертався і запобіжний захід продовжено не було. За час дії відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судді не надходило, суд за власного ініціативою також не розглядав даного питання.

Відповідно д ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник заяву підтримали.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаної заяви, посилаючись що підстави для повернення застави відсутні, оскільки справа на даний час не розглянута по суті.
Вивчивши клопотання, з`ясувавши думку учасників провадження, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 цього Кодексу.

Згідно з ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, а відповідно до ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 3 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до вимог ст.ст.176, 182 КПК України застава не є тимчасовим запобіжним заходом (як тримання під вартою, домашній арешт тощо) У відповідності до вимог закону застава встановлюється на час розгляду справи по суті та на час виконання обов`язків, визначених у ч.5 ст.194 КПК України, а розгляд даної справи судом не завершено.
Таким чином, положення ч.11 ст.182 КПК України, на які посилається заставодавець в обґрунтування клопотання, підлягають застосуванню у випадку завершення кримінального провадження за відсутності підстав для звернення застави в дохід держави.
Враховуючи викладене, а також те, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, не завершено, підстави для повернення внесеної ним суми застави відсутні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.176, 182, 183, 194, 350, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про повернення застави у зв`язку із закінченням строку дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1