Справа № 359/4153/21
Провадження № 1кс/359/698/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2021 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні в кримінальному провадженні №0000432, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
Слідчий Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно клопотання, слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000432 від 15.05.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.05.2021 у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , виник спільний злочинний намір на викрадення дизельного палива з паливних баків вантажних автомобілів які зупиняються поблизу кафе «Зоряне», що розташоване на 18 км північно-східного об`їзду м. Києва (далі ПСО м. Києва).

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 домовилися використати автомобіль марки «TOYOTA» з номерним знаком НОМЕР_2 , номер кузова « НОМЕР_3 », який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , в салоні якого завчасно розмістили ємкість білого кольору до якої приєднані електричний насос та шланг.

З метою конспірації та унеможливлення викриття працівниками правоохоронних органів, до автомобілю марки «TOYOTA» з номерним знаком НОМЕР_2 , номер кузова « НОМЕР_3 » було прикріплено відповідний знак автомобільної марки «AUDI».

В подальшому 15.05.2021 близько 03 год. 30 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на автомобілі марки «TOYOTA» з номерним знаком НОМЕР_2 , номер кузова « НОМЕР_3 », з прикріпленим відповідним знаком автомобільної марки «AUDI», в салоні якого знаходилася ємкість білого кольору до якої приєднані електричний насос та шланг, прибули до земельної ділянки поблизу кафе «Зоряне» що розташоване на 18 км ПСО м. Києва, де виявили вантажний автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_4 належний ПП «Геліостранс».

В цей час, у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник злочинний намір, направлений на викрадення дизельного палива з паливного баку вантажного автомобіля марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою вчинення крадіжки дизельного палива, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 близько 04 год. 00 хв., на автомобілі марки «TOYOTA» з номерним знаком НОМЕР_2 , номер кузова « НОМЕР_3 », під`їхали до паливного баку автомобілю марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_4 .

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , відкрутили захисну кришку паливного баку автомобілю марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_4 , подолавши таким чином перешкоду, проникли в сховище з якого за допомогою насосу зі шлангом здійснили крадіжку дизельного палива в об`ємі 152 (сто п`ятдесят два) літра, вартістю за один літр 28 грн. 29 коп., перекачавши його до ємкості що знаходилася в автомобілі марки «TOYOTA» з номерним знаком НОМЕР_2 , номер кузова « НОМЕР_3 ».

Після вчинення злочину, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «TOYOTA» з номерним знаком НОМЕР_2 , номер кузова « НОМЕР_3 » покинули місце вчинення злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ПП «Геліостранс» заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 4300 (чотири тисячі триста) гривень 08 коп.

15.05.2021 відомості про вчинене кримінальне правопорушення (злочин), внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 15.05.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

15.05.2021 о 06 год. 03 хв. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за адресою: Київська область, траса РО3 12 км, затримано ОСОБА_4

15.05.2021 о 06 год. 03 хв. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за адресою: Київська область, траса РО3 12 км, затримано ОСОБА_7

15.05.2021 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

15.05.2021 о 17 год. 50 хв. ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення (злочину) обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно поданого клопотання, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України встановлена та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а саме: протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.05.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.05.2021; протоколом огляду від 15.05.2021, проведеним на узбіччі 18 км ПСО м. Києва, яким зафіксовано місце вчинення злочину, сліди проникнення до сховища - баку автомобіля марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_4 та плями паливо-мастильної речовини; протоколом огляду від 15.05.2021, проведеним на узбіччі 12 км ПСО м. Києва, під час якого вилучено автомобіль марки «TOYOTA» з номерним знаком НОМЕР_2 , номер кузова « НОМЕР_3 » з ємністю із паливо-мастильною речовиною, насосом та трубами; протоколом огляду від 15.05.2021, проведеним за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого встановлено загальний об`єм палива, що є предметом злочинного посягання; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 15.05.2021; протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 15.05.2021; письмовим повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України від 15.05.2021; письмовим повідомленням про підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України від 15.05.2021.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, у ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури, суду, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, так як останній будучи повідомленим про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України розуміє, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років; підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 , з метою щоб останній змінив свої показання, так як з моменту вручення підозрюваному клопотання та додатків до нього останньому стали відомі його данні, в тому числі і адреса проживання. Крім цього ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, які встановлюються у кримінальному провадженні та на разі не встановлені, з метою щоб останні не надали правдиві показання, а також на іншого підозрюваного - ОСОБА_7 ; підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою неправомірного збагачення, так як останній на разі офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів.

Встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалюючи значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Так, в разі застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, здійснення останнім впливу на свідків по справі з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по справі.

Отже, слідчий вважає, що у даному випадку до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти їм, а також враховуючи спосіб вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 злочину, визначення розміру застави при винесенні ухвали є недоцільним.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив обрати по відношенню до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного проти клопотання заперечив, вважав за можливе застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме особисте зобов`язання. Обґрунтовуючи свою думку, послався на те, що органом досудового розслідування невірно кваліфіковано дії підозрюваного за ч. 3 ст. 185 КК України. На думку сторони захисту дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, що є нетяжким злочином, у зв`язку з чим обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в даному випадку, передбачено КК України лише у виняткових випадках. Крім того, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведено, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації в м. Києві, має на утриманні неповнолітню дитину, що свідчить про тісні соціальні звязки. Свідки в даному кримінальному провадженні не встановлені, а отже впливати на них підозрюваний не може. Наявність інших ризиків, про які зазначив прокурор є лише припущенням.

Підозрюваний проти клопотання заперечував, просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, наміру переховуватись від слідства не має. Пояснення захисника підтримав.
Заслухавши позицію прокурора, підозрюваного та захисту, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак, є всі підстави для обрання іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з визначенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
Встановлено, що 15 травня 2021 року ОСОБА_4 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
За правилом ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.
Безумовно, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 злочину підтверджується протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.05.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.05.2021; протоколом огляду від 15.05.2021, проведеним на узбіччі 18 км ПСО м. Києва, яким зафіксовано місце вчинення злочину, сліди проникнення до сховища - баку автомобіля марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_4 та плями паливо-мастильної речовини; протоколом огляду від 15.05.2021, проведеним на узбіччі 12 км ПСО м. Києва, під час якого вилучено автомобіль марки «TOYOTA» з номерним знаком НОМЕР_2 , номер кузова « НОМЕР_3 » з ємністю із паливо-мастильною речовиною, насосом та трубами; протоколом огляду від 15.05.2021, проведеним за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого встановлено загальний об`єм палива, що є предметом злочинного посягання; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 15.05.2021; письмовим повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину від 15.05.2021.

Водночас, у змісті повідомлення про підозру відсутні дані та не встановлені об`єктивні обставини, які дозволяють ідентифікувати відповідний паливний бак автомобіля, як «сховище». Такі обставини, з огляду на положення ст. 91-94 Кримінального процесуального кодексу України, підлягають обов`язковому доказуванню, оскільки ч. 3 ст. 185 КК України включає в себе таку кваліфікуючу ознаку як «проникнення до сховища», яку орган досудового розслідування інкримінує ОСОБА_4 .

Указане свідчить про те, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України безпідставно, однак зазначених доказів достатньо для кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачене основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації в м. Києві, має на утриманні неповнолітню дитину, що свідчить про наявність тісних соціальних зв`язків.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).
На думку судді, в жодному випадку такий суспільний інтерес, не може бути вище вимог Конституції України, відповідного Законодавства України та запровадженого порядку притягнення особи до відповідальності.
В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий або прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
На думку слідчого судді відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового слідства або суду з метою уникнення відповідальності, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання на території України, має на утриманні трьох неповнолітню дитину, що в сукупності свідчить про наявність тісних соціальних зв`язків, враховуючи тяжкість злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.
В цьому випадку, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід відмовити, та, вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження, з урахування того, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 176-198, 376 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 відмовити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на два місяці та визначенням наступних обов`язків: не залишати місця проживання ( АДРЕСА_1 ), в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня; повідомляти слідчого про необхідність виходу з будинку в період дії карантинних заходів та мету такого виходу; з`являтись за викликом до слідчого в кримінальному провадження та прокурора або суду (слідчого судді); не спілкуватись зі свідками, іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з території України і в`їзд в Україну, тощо.
Строк дії обов`язків для підозрюваного становить до 24.00 год. 16.07.2021 року.
Зобов`язати прокурорів групи прокурорів та слідчих групи слідчих в кримінальному провадженні №0000432, внесеного до ЄРДР 15.05.2021 року, негайно провести медичне освідування ОСОБА_4 , з приводу тілесних ушкоджень отриманих ним 15.05.2021 року, та вжити заходів в порядку ст. 214 КПК України щодо проведення перевірки викладених ним відомостей про побиття останнього, в разі наявності підстав внести відомості до ЄРДР та організувати досудове розслідування.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а для підозрюваного з моменту отримання її копії.
Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 20.05.2021 року.

Слідчий суддя : ОСОБА_1