гСправа № 358/669/20 Провадження № 1-кп/358/76/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України» матеріали об`єднаного кримінального провадження № 1-кп/358/76/21, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яцюки, Обухівського (Богуславського) району Київської області, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше судимого Богуславським районним судом Київської області 15.09.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений умовно достроково 07.10.2019 року на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2019 року з не відбутою частиною покарання 1 рік, 5 місяців та 17 днів,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, останнього разу Богуславським районним судом Київської області 15.09.2016 року за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України та на підставі ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; звільненого умовно - достроково 07.10.2019 року на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2019 року, не відбута частиною покарання - 1 рік, 5 місяців та 17 днів, маючи не зняту та не погашену у передбаченому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину проти власності при наступних обставинах.

Так, 06.03.2020 року близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебував поряд з господарством, що належить ОСОБА_8 та розташоване по АДРЕСА_2 , де в нього виник умисел на проникнення до вказаного будинку з метою крадіжки будь-якого майна. Після чого ОСОБА_5 , через відсутню частину огорожі території, не маючи законного права на проникнення до чужого житла та іншого володіння особи, не перебуваючи із власником у родинних зв`язках, незаконно пройшов на територію господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , таким чином проник на дану територію, де знайшов ключ від будинку та шляхом відчинення замка на вхідних дверях, проник до будинку, де помітив металеві секційні батареї, які вирішив викрасти. Після чого повернувся за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

08.03.2020 року під час перебування за місцем свого проживання, що за вище вказано адресою, ОСОБА_5 вирішив реалізувати свій злочинний умисел, а саме здійснити таємне викрадення металевих секційних батарей з будинку ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_2 , які він помітив 06.03.2020 року під час перебування у вказаному будинку.

Після цього 08.03.2020 року, близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_5 , з метою реалізації умислу, спрямованого на таємне, викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та обернення його на власну користь, скориставшись відсутністю власника будинку та сторонніх осіб, шляхом відчинення замка, проник до середини будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, викрав металеві секційні батареї загальною кількістю 53 секції, після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, а здобутим злочинним шляхом майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 10.04.2020 року, завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 8013 гривень 60 копійок.

Крім того, 16.07.2020 року, близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 , проходячи поряд із автомобільною стоянкою, яка розташована поруч із будівлею АДРЕСА_3 , на неогородженій зазначеній стоянці помітив моторолер марки «HONDA» моделі «DIO AF 27», власником якого являється ОСОБА_7 .В подальшому у ОСОБА_5 повторно, виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Цього ж дня, близько 22 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою реалізації свого умислу, спрямованого на незаконне заволодіння моторолером марки «HONDA» моделі «DIO AF 27», з метою його подальшого обернення на власну користь, прибув до вказаної автомобільної стоянки, де знаходився належний ОСОБА_7 моторолер. Потім, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю власника та очевидців своєї злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, повторно, не заводячи двигун, відкотив вище вказаний моторолер до сусідньої вулиці, встановивши таким чином контроль над цим транспортним засобом, тобто заволодів ним. Після цього, ОСОБА_5 за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, шляхом злому замка запалення запустив двигун моторолер марки «HONDA» моделі «DIO AF 27» та місце вчинення злочину залишив, тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 , згідно висновку судової авто - товарознавчої експертизи від 24.07.2020 року № 2423, спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 7910 гривень 00 копійок.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні злочинів, передбачених частиною третьою статті 185 КК України та частиною другою статті 289 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та пояснив суду, що 06 березня 2020 року близько 11 години, перебуваючи поряд з господарством, що належить ОСОБА_8 та розташоване по АДРЕСА_2 , в нього виник умисел на проникнення до вказаного будинку з метою крадіжки будь- якого майна. Після чого він, через відсутню частину огорожі території, пройшов на територію вказаного господарства, де знайшов ключ від будинку та шляхом відчинення замка на вхідних дверях, проник до будинку, де помітив металеві секційні батареї, які вирішив викрасти та після повернувся за місцем свого проживання.

08.03.2020 року під час перебування за місцем свого проживання, він вирішив здійснити викрадення металевих секційних батарей з будинку ОСОБА_8 , які він помітив 06.03.2020 року під час перебування у вказаному будинку. Так, 08.03.2020 року о 11 годині 00 хвилин він, скориставшись відсутністю власника будинку, шляхом відчинення замка, проник до середини будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно, викрав металеві секційні батареї загальною кількістю 53 секції, після чого покинув місце вчинення злочину, а здобутим майном розпорядився на власний розсуд.

Також, 16 липня 2020 року близько 22 години 10 хвилин, прибув до автомобільної стоянки, що по АДРЕСА_3 , поруч із будівлею № 85, де знаходився належний ОСОБА_7 моторолер, де скориставшись відсутністю власника та очевидців шляхом вільного доступу, не заводячи двигун, відкотив вище вказаний моторолер до сусідньої вулиці та заволодів ним. Після цього, він за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, шляхом злому замка запалення запустив двигун моторолер марки «HONDA» моделі «DIO AF 27» та місце вчинення злочину залишив.

У вчиненому він щиро кається і просить суворо не карати, а також попросив у потерпілої ОСОБА_7 пробачення.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що він претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила факт викрадення в неї моторолера марки «HONDA» моделі «DIO AF 27», що мало місце 16.07.2020 року, а також заявила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 , в якому просить стягнути з обвинуваченого 7910 гривень майнової шкоди заподіяної внаслідок незаконного заволодіння моторолером.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

А тому, крім допиту обвинуваченого та дослідження висновку експерта, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього, речових доказів та судових витрат.

Суд, приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 про обставини вчинення ним крадіжки майна належного потерпілому ОСОБА_8 та кваліфікує його дії по даному епізоду злочинної діяльності за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_5 на початку березня місяця 2020 року повторно таємно викрав чуже майно (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, а саме повторно, таємно, викрав з будинку ОСОБА_8 металеві секційні батареї загальною кількістю 53 секції, належні потерпілому на загальну суму 8013 гривень 60 копійок.

Також, суд приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 про обставини вчинення ним незаконного заволодіння транспортним засобом належним потерпілій ОСОБА_7 , і приходить до висновку, що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він 16 липня 2020 року незаконно заволодів моторолером марки «HONDA» моделі «DIO AF 27», з метою його тимчасового використання, завдавши потерпілій ОСОБА_7 , майнову шкоду на загальну суму 7910 грн. 00 коп. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення за кваліфікуючої ознаки повторність.

Як видно з висновку експерта ОСОБА_9 № 2423 від 24 липня 2020 року за результатами проведення по справі судової-авто-товарознавчої експертизи, встановлено, що середня ринкова вартість моторолера марки «HONDA» моделі «DIO AF 27», станом на 16.07.2020 року становить - 7910 гривень 00 коп.

Оцінивши у судовому засіданні фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також надані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку, що події кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 мали місце, вина обвинуваченого доведена повністю.

Таким чином в своїй сукупності дії ОСОБА_5 кваліфікуються за частиною третьою статті 185, частиною другою статті 289 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких (ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України), особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований та спроб влаштуватися на роботу не вчиняє, соціальні зв`язки відсутні, має не зняту на непогашену в установленому порядку судимість, обставини, що пом`якшують покарання, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України відносить його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 за місцем реєстрації та фактичного проживання в с. Яцюки Обухівського (Богуславського) району Київської області характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, останнього разу - 15.09.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений умовно достроково 07.10.2019 року на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2019 року з не відбутою частиною покарання 1 рік, 5 місяців та 17 днів, вчинив злочини у період умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинання одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст.ст. 69, 75 КК України і вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише при ізоляції від суспільства, оскільки він як особа будучи раніше судима за вчинення умисних злочинів до реального позбавлення волі, після умовно дострокового звільнення від покарання за попередні злочини, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини, за вчинення яких він має нести покарання у виді позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_5 необхідно призначити згідно положень ст.ст.70,71 КК України відповідно призначивши покарання у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів та вироків, та не застосовувати додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Таке покарання на переконання суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Міру запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити попередню - тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, оскільки ОСОБА_5 має негативну репутацію, раніше неодноразово судимий, ніде не працює, не має тісних соціальних зав`язків, а тому існує обґрунтований ризик спроб уникнення останнім від реального відбуття покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що з метою вирішення в подальшому долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені статтею 100 КПК України, слід застосувати частину четверту статті 174 КПК України - та скасувати арешт майна, зазначеного в ухвалі слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 21.07.2020 року.

Речові докази по справі: викрутка плоска з сіро-помаранчевою ручкою, викрутка фігурна з чорною ручкою, кусачки з чорною ручкою, плоскогубці з чорно-жовтою рукою, рукавиці тканинні про резинові, мультитул металевий, кросівки чорні «Ditof», спортивний костюм чорно-червоного кольору «INKS», футболку сіру з емблемою, кепка білого кольору, які було передано до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області, необхідно повернути ОСОБА_5 та дозволити після набрання вироку законної сили використовувати їх на власний розсуд.

Речові докази по справі: диск з відеозаписами, вилученими під час здійснення тимчасового доступу до речей і документів, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження від 30.07.2020 року, після набрання вироку законної залишити зберігати в матеріалах справи.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив, цивільний позов до суду не надав.

Вирішуючи питання про правові підстави для задоволення позову потерпілої ОСОБА_7 суд враховує положення ч.1 ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз`яснено, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Позивачем доведено, що матеріальний збиток внаслідок пошкодження моторолер марки «HONDA» моделі «DIO AF 27» становить 7910 гривень, що підтверджено висновком експерта від 24.07.2020 року, вказана сума збитків визнається обвинуваченим ОСОБА_5 .

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ст.82 ЦПК України).

Враховуючи, що визнання цивільного позову обвинуваченим не суперечить вимогам закону, суд доходить висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

З огляду на викладене цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, з урахуванням визнання його обвинуваченим ОСОБА_5 та підтвердженням встановленими обставинами кримінального правопорушення, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст.ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

З матеріалів справи вбачається, що вартість проведення судово товарознавчої експертизи під час досудового слідства становила 300 (триста) гривень 00 коп.

Тому, з ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь експерта ОСОБА_10 витрати понесені на проведення судово-товарознавчої експертизи №20 від 10 квітня 2020 року у кримінальному провадженні в сумі 300 (триста) гривень 00 коп.

Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування у справі було проведено судову авто-товарознавчу експертизу № 2423 від 24 липня 2020 року згідно наданого звіту, вартість проведення якої становить 400,00 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь судового експерта ОСОБА_9 витрати за проведення по справі судової-авто-товарознавчої експертизи № 2423 від 24 липня 2020 року згідно наданого звіту.

На підставі вищевикладеного, відповідно до частини 1, 4 статті 70 Кримінального кодексу України, керуючись статтями 100, 368-370, 373, 374, 394, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_5 за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

У відповідності до частини першої, частини четвертої ст. 71 КК України, приєднати частково до вказаного вироку не відбуту частину покарання ОСОБА_5 за вироком Богуславського районного суду Київської області від 15.09.2016 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 місяць без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 17 липня 2020 року.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь судового експерта ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_2 , на розрахунковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_3 ) судові витрати понесенні на залучення експерта (проведення судово - товарознавчої експертизи) в розмірі 300 (триста) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь судового експерта ОСОБА_9 (свідоцтво № 2025 від 13.12.2019 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, вул. 5-го Грудня, 27 м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, р/р НОМЕР_4 , МФО 323583, код отримувача в КІРОВОГРАДСЬКЕ РУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Олександрія) витрати за проведення судової-авто-товарознавчої експертизи № 2423 від 21 липня 2020 року, у сумі 400 (чотириста) гривень 00 копійок.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 7910 (сім тисяч дев`ятсот десять) гривень за заподіяну злочином матеріальну шкоду.

Речові докази по справі: викрутку плоску з сіро-помаранчевою ручкою, викрутку фігурну з чорною ручкою, кусачки з чорною ручкою, плоскогубці з чорно-жовтою ручкою, рукавиці тканинні про резинові, мультитул металевий, поміщені до спеціального пакету № INZ 3010406; кросівки чорні «Ditof», спортивний костюм чорно-червоного кольору «INKS», футболку сіру з емблемою, поміщені до спеціального пакету № INZ 4065462, які вилучені 17.07.2020 в ході обшуку особистих речей в ході затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 , а також кепку білого кольору, яку поміщено до спеціального пакету № 7144885, які було передано до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області повернути ОСОБА_5 .

Речові докази по справі: диск з відеозаписами, вилученими під час здійснення тимчасового доступу до речей і документів, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироку законної залишити зберігати в матеріалах справи.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, через Богуславський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1