Єдиний унікальний номер: 379/533/18
Провадження № 1-кп/378/18/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

законного представника

неповнолітньої потерпілої

ОСОБА_4 : ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Ставище Київської області кримінальне провадження №0000045 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тараща Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, працюючого збиральником меблів в ПП «Мебельна фабрика «Кольс», одруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Таращанського районного суду Київської області від 06.07.2018р. за ч.1 ст. 156 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 156 КК України за слідуючих обставин.

11.02.2017р. ОСОБА_7 запросив до свого місця проживання, яке розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня, близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 , лежали на ліжку в кімнаті останнього та переглядали фільм. В цей час ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_4 , вчинив розпусні дії щодо неї, а саме поцілунки та непристойні доторкання власними руками до грудей та сідниць потерпілої, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів. Протиправні розпусні дії ОСОБА_7 тривали близько двох хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть.

Крім цього, 25.02.2017р. ОСОБА_7 запросив до свого місця проживання неповнолітню ОСОБА_4 , з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 лежали на ліжку в кімнаті останнього та переглядали фільм. В цей час ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_4 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів. Протиправні розпусні дії ОСОБА_7 тривали близько трьох хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть.

03.03.2017р., близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 запросив неповнолітню ОСОБА_4 прокататися на автомобілі свого батька по м. Тараща Київської області, з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 знаходилися в автомобілі останнього, на лісовій дорозі, що розташована неподалік кафе «Шашлична» по вул. Володимира Сікевича, 23 м. Тараща Київської області. В цей час ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_4 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів. Протиправні розпусні дії ОСОБА_7 тривали близько сорока хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть.

Поряд з цим, 11.03.2017р. ОСОБА_7 запросив до свого місця проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_4 з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня, близько о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм. В цей час ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_4 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів. Протиправні розпусні дії ОСОБА_7 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть.

Крім цього, 18.03.2017р. ОСОБА_7 запросив до свого місця проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_4 з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня, близько о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм. В цей час ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_4 , вчинив розпусні дії щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів. Протиправні розпусні дії ОСОБА_7 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть.

25.03.2017р. ОСОБА_7 запросив до свого місця проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_4 з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня, близько о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм. В цей час ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_4 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів. Протиправні розпусні дії ОСОБА_7 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, спустивши своє сім`я на тіло потерпілої.

Поряд з цим, 28.03.2017р. ОСОБА_7 запросив до свого місця проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_4 , з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня, близько о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм. В цей час ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_4 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів. Протиправні розпусні дії ОСОБА_7 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, спустивши своє сім`я на тіло потерпілої.

Крім цього, 31.03.2017р. ОСОБА_7 запросив до свого місця проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_4 , з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня, близько о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 лежали на ліжку в кімнаті та переглядали фільм. В цей час ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_4 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів. Протиправні розпусні дії ОСОБА_7 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, спустивши своє сім`я на тіло потерпілої.

Поряд з цим, 07.04.2017р. ОСОБА_7 запросив до свого місця проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_4 з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня, близько о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм. В цей час ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_4 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів. Протиправні розпусні дії ОСОБА_7 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, спустивши своє сім`я на тіло потерпілої.

15.04.2017р. ОСОБА_7 запросив до свого місця проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_4 , з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня, близько о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм. В цей час ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_4 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів. Протиправні розпусні дії ОСОБА_7 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, спустивши своє сім`я на тіло потерпілої.

Крім цього, 21.04.2017р. ОСОБА_7 запросив до свого місця проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_4 , з метою вчинити відносно неї розпусні дії. В подальшому, цього ж дня, близько о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 лежали на ліжку в кімнаті за місцем проживання останнього та переглядали фільм. В цей час ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть шляхом збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо неї. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_4 , вчинив розпусні дії, щодо неї, а саме оголив свій статевий орган та за взаємною згодою вчинив з нею анальний статевий акт та взаємний оральний статевий акт, посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів. Протиправні розпусні дії ОСОБА_7 тривали близько тридцяти хвилин, після чого він припинив їх, задовольнивши власну сексуальну пристрасть, спустивши своє сім`я на тіло потерпілої.

Поряд з цим, 07.06.2017р., близько 16 год. 57 хв., ОСОБА_7 перебуваючи в м. Ельч-Лясковице Польща, зі свого мобільного телефону за допомогою додатку «Messenger» здійснював листування із неповнолітньою ОСОБА_4 .. В цей час у ОСОБА_7 , який усвідомлював, що ОСОБА_4 не виповнилося 16 років, оскільки достовірно знав дату її народження, виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті, збудження у вказаної неповнолітньої особи статевого інстинкту та вчинення розпусних дій сексуального характеру, щодо неї. З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив розпусні дії щодо ОСОБА_4 , а саме надіслав їй фото із зображенням свого оголеного статевого органу, здійснивши таким чином демонстрацію особистого розпусного фото, чим поставив під загрозу нормальний психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої, а також сприяв формуванню у неї антиморальних поглядів. Свої протиправні розпусні дії ОСОБА_7 припинив, задовольнивши власну сексуальну пристрасть.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України визнав повністю, при обставинах викладених в обвинувальному акті. Суду показав, що він з потерпілою ОСОБА_4 знайомі чотири роки. Познайомились вони в церкві м. Тараща Київської області, в приміщенні якої діяв молодіжний клуб, спілкувались, а згодом почали зустрічатись. Він знав, що потерпіла є особою, яка не досягла віку 16 ти років, про те це не зупинило його від утримання з нею сексуальних зв`язків. Більшість сексуальних зв`язків в формі орального та анального сексу відбувались у вечері за місцем його проживання, точного часу не пам`ятає. Він надсилав кілька фото свого статевого органу потерпілій на телефон для задоволення своєї статевої пристрасті. Усвідомлення вчиненого, тієї обставини, що потерпіла є неповнолітньою особою, стало причиною припинення між ними відносин. Він пропонував потерпілій 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди шляхом поштового переказу, проте вона відмовилась від отримання грошових коштів. Він повністю підтверджує обставини вчинення ним злочину, передбаченого ст. 156 ч. 1 КК України, що викладені в обвинувальному акті по даному кримінальному провадженні та частково визнає заявлений потерпілою стороною цивільний позов, щодо стягнення з нього моральної шкоди завданої злочином та погоджується сплатити потерпілій 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. У вчиненому щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що вона з обвинуваченим познайомилась в жовтні місяці 2016 року в приміщенні церкви м. Тараща Київської області, де діяв молодіжний клуб. Почали спілкуватись, листувались в соціальних мережах, зустрічались в клубі в приміщенні церкви і вдома у обвинуваченого. По датах зустрічей, які вказані в обвинувальному акті, то вона їх повністю підтверджує. У неї були почуття до обвинуваченого, він обіцяв з нею одружитись. Якщо ж вона буде відмовлятись вступити з ним в сексуальний зв`язок, то пригрозив, що не буде мати з нею ніяких відносин. Обвинувачений займався з нею оральним та анальним сексом, зокрема 11.03.2017 року, 18.03.2017 року, 25.03.2017 року та в інші дні, про які зазначено в обвинувальному акті по даному кримінальному провадженню, точних дат всіх їх зустрічей не пам`ятає. Вона попереджала обвинуваченого, що у неї після статевого зв`язку мали місце анальні болі і кров, але він в наступні їх зустрічі продовжував займатись з нею такого роду сексом. Вона не хотіла займатись, їй було не приємно, проте не наважувалась перечити обвинуваченому, оскільки боялась втратити з ним відносини. У червні місяці 2017 року вони припинили стосунки. Обвинувачений сказав їй, що їх зустрічі слід поставити на паузу. Після цього, він не приходив та не просив у неї пробачення, приходив лише до її батьків та вибачався.

Свідок та законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 суду показала, що вона є матір`ю потерпілої. В телефонній розмові в жовтні місяці 2016 року потерпіла сказала їй, що вона зустрічається з обвинуваченим. В цей час вона працювала за кордоном. В кінці грудня місяця 2016 року вона приїхала із-за кордону додому і в себе вдома познайомилась з обвинуваченим. Вона повідомила останньому, що її дочка неповнолітня і щоб він не наважувався з нею нічого забороненого для її віку робити, на що той погодився і дав їй з цього приводу обіцянку. На початку 2017 року вона помітила, що її дочка (потерпіла) віддаляється від них (своїх батьків). Скаржилась на поганий сон, у неї був стрес, але вона не звернула на це уваги. Обвинувачений приходив до них в гості, вона знала його матір. Про припинення стосунків з обвинуваченим потерпіла її повідомила та сказала, що намагається його повернути. В січні місяці 2018 року батько подруги потерпілої зателефонував до неї та повідомив про статевий зв`язок з обвинуваченим. Вона перевірила телефон дочки (потерпілої) та знайшла в ньому підтвердження такого зв`язку. В жовтні чи листопаді місці 2020 року, точної дати не пам`ятає, до них додому приїздили батьки обвинуваченого з останнім, просили пробачення та не руйнувати життя їх сину, а обвинувачений стояв та мовчав. Батьки обвинуваченого пропонували їм 10000 грн. моральної компенсації, був з цього приводу поштовий переказ, про іншу конкретну суму більше не йшлося.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що осінню 2016 року вона познайомилась з обвинуваченим, будучи керівником клубу «Конекшен» для неповнолітніх. Обвинувачений допомагав членам клубу організовувати дозвілля, допомагав приготувати чай, в клубі характеризувався добре. До клубу приходили молоді люди 12 18 років, близько 15 ти постійних членів. На певному етапі часу обвинувачений почав підвозити потерпілу додому із школи. Від своєї дочки ОСОБА_9 вона дізналась, що між обвинуваченим та потерпілою особливі відносини. Вона неодноразово говорила з обвинуваченим про необхідність негайного припинення таких відносин, на що він відповідав, що він за потерпілою наглядає у відсутність матері, щоб з нею нічого не сталось. Говорила вона про припинення вказаних відносин також із потерпілою. Остання стала замкнутою, агресивною і спілкувалась лише з обвинуваченим. В цей час мати потерпілої перебувала за кордоном. Вона спілкувалась в соціальних мережах з потерпілою, остання попросила її про зустріч. Повідомила при зустрічі, що у неї в житті відбулись страшні речі і вона готова на дуже серйозні вчинки (самогубство). Потерпіла повідомила їй, що у неї з обвинуваченим були інтимні стосунки, більш детальніше нічого не сказала. Влітку 2017 року у потерпілої з обвинуваченим стосунки припинились. Потім обвинувачений мав стосунки з її дочкою ОСОБА_9 в період, близько вересень жовтень 2017 року січень 2018 року. 20 січня 2018 року вона зустрілась з потерпілою на прохання останньої. Потерпіла розповіла, що сталися з нею такі речі, які не повинні були бути, а саме пов`язані з неодноразовими сексуальними фізичними контактами між нею та обвинуваченим.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що він був засновником клубу «Конекшен» з 2004 року, що в перекладі означає «зв`язок». З травня 2016 року він помітив відносини між потерпілою та обвинуваченим, вони ходили за руку в клубі і на вулиці. Але на той час він уже не був керівником клубу, тому і не втручався, бо вважає, що це повинно вирішувати керівництво. В кінці травня 2017 року, точної дати не пам`ятає, у нього відбулась розмова з обвинуваченим, на якій була присутня і потерпіла. Обвинувачений повідомив, що у них з потерпілою серйозні відносини, потерпіла це підтвердила, і нічого поганого він їй не зробить. Конкретно обвинувачений ні в чому не зізнавався, ніхто не хотів розголосу. У березні місяці 2018 року він спілкувався із потерпілою, а до цього з її батьками. У зустрічі з ним вона повідомила, що у неї суїцидальні нахили, прийшла на зустріч з порізаними руками, говорила, що обвинувачений їй марився. В ході розмови, потерпіла повідомила, що у них з обвинуваченим неодноразово був анальний секс. Спочатку вона відмовлялась з ним займатись анальним сексом, але він її уговорив. Після такого сексу у неї були розриви анального проходу, йшла кров, після того, як через кілька тижнів розриви заживали, анальний секс з обвинуваченим знову продовжувався. Зустрічі відбувались двічі на тиждень у обвинуваченого вдома. В соціальних мережах він бачив статевий орган обвинуваченого, його фотографії інтимного характеру. Обвинувачений, пояснюючи свою поведінку відносно потерпілої сказав, що його «біс» попутав. Будучи в клубі, обвинувачений вирішував свої особисті питання, тобто використовував клуб для вирішення своїх особистих бажань. На стан потерпілої вплинуло три фактори, а саме: те, що її обдурили, використали, втрата цноти в анальному плані.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона є старшою рідною сестрою потерпілої. В жовтні місяці 2016 року, точної дати не пам`ятає, будучи вагітною, вона приїхала в м. Тараща Київської області жити до своїх батьків. В листопаді 2016 року, 3 рази на тиждень потерпіла пізно поверталась додому, а саме о 24 годині, 01 годині, говорила, що гуляла з дівчатами. Але через два три тижні з радістю повідомила їй, що зустрічається із хлопцем. Про це вона розповіла батьку, проте батько на це належним чином не відреагував. Потім вона особисто говорила з обвинуваченим, наголошувала, що сестра неповнолітня, але він лише запевнив, що все буде добре. Після цієї розмови, потерпіла стала повертатись о 22 23 годині, зустрічі стали проводитись частіше. З початку 2017 року потерпіла стала замкнутою, агресивною. З чим це було пов`язано не знає, бо потерпіла ні з ким не говорила. Вона повідомила матір про відносини сестри (потерпілої). Мати сказала, що у сестри (потерпілої) були статеві відносини, коли саме мала місце ця розмова не пам`ятає. Далі вона розповіла, що обвинувачений заставляв сестру (потерпілу) займатись сексом. В липні 2017 року вона почала проживати окремо від батьків в м. Тараща, а липні 2020 року виїхала проживати в м. Київ.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що в м. Тараща Київської області діє при церкві молодіжний клуб «Конекшен». Вона туди ходила з потерпілою, так як вони були подругами та однокласницями. В клубі потерпіла познайомилась з обвинуваченим. Потім вони почали зустрічатись, обвинувачений возив потерпілу автомобілем. Вона їх бачила на танцях, обвинувачений цілував потерпілу, мацав за сідниці. В період відносин потерпілої з обвинуваченим, вона з потерпілою не спілкувалась. З часом психічний стан потерпілої погіршився, вона була невесела, пригнічена. Вона говорила їй, що обвинувачений відносно неї (потерпілої) здійснював розпусні статеві дії. Конкретно вона не питала потерпілу, що у них було з обвинуваченим. В листопаді місяці 2018 року обвинувачений говорив їй, що у нього з потерпілою був оральний секс.

Винність обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України, підтверджується також іншими зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- медичною картою ОСОБА_4 виданої ФОП ОСОБА_12 від 08.05.2018 та заключенням ФОП ОСОБА_12 стосовно ОСОБА_4 від 17.05.2018, якими встановлено, що після перенесеної психотравми дівчина змінилася в поведінці: стала замикатися в собі, усамітнилась, стала дратівливою, часті перепади настрою, напади гніву направлені на рідних, відчувала, що нікому не потрібна, порушення сну, з`явилося постійне відчуття втоми, відчувала болі в животі, головні болі, запаморочення, свербіж в різних ділянках тіла, моргання очима. 07.03.2018р. вперше звернулась до психіатра та було призначено лікування (т. 1 а. с. 52-53, 181-182);

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо реєстрації кримінального провадження № 0000045 від 08.02.2018р. (т. 1 а. с. 183-192);

- заявою про вчинення злочину (т. 1 а. с. 194);

- копією вироку відносно ОСОБА_7 за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України, по справі ЄУН 379/361/18 (т. 1 а. с. 205-210);

- висновком судово-психіатричного експерта №149 від 07.03.2018р., з якого встановлено, що ОСОБА_4 на момент вчинення відносно неї кримінальних правопорушень на психічне захворювання не страждала, в тому числі не перебувала в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, могла правильно розуміти характер та значення скоюваних з нею дій та чинити опір, могла правильно сприймати обставини, які мають значення в кримінальному провадженні та давати щодо них правильні покази (т. 1 а. с. 211-213);

- висновком експертів за результатами проведення судової психологічної експертизи № 2687/19-61 від 03.01.2020р., з якого встановлено, що ситуація, яка склалася між обвинуваченим ОСОБА_7 та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_4 в період часу з 11.02.2017р. по 07.06.2017р. під час вчинення останнім розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, не є психотравмуючою для останньої. Оскільки психотравмуючий вплив був викликаний наслідками, які відбулись після втручання сторонніх осіб, що призвело до припинення відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , набувши подальшого широкого розголосу ситуації та її інтимних подробиць, а також формуванням у підекспертної негативного образу об`єкту першого кохання (т. 1 а. с. 219-227);

- рапортами слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 (т. 2 а. с. 209-219);

- повідомленнями про початок досудового розслідування слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 (т.2 а. с. 220-230);

- постановою прокурора Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про об`єднання матеріалів досудового розслідування (т. 2 а. с. 231-232);

- висновком експерта № 14 від 13.02.2018р., з якого встановлено, що у ОСОБА_4 видимих тілесних ушкоджень не виявлено, цілісність дівочої пліви не пошкоджена, статевим життям остання не жила (т. 2 а. с. 233);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03.2018 року та фототаблицею до нього, з яких встановлено обставини як ОСОБА_7 вчиняв розпусні дії відносно ОСОБА_4 (т. 2 а. с. 234-241);

- скріншотами листування між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 інтимного характеру (Т. 3 а. с. 1-8);

- протоколом огляду від 16.02.2018 року та протоколом огляду місця події від 23.02.2018 року щодо огляду належного потерпілій ОСОБА_4 мобільного телефону марки «ASUS ZOOED», в якому в додатку «Messenger», в переписці між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виявлено фото оголеної особи чоловічої статі з оголеним статевим органом. Зі слів присутньої під час огляду ОСОБА_4 на вказаних фото зображений ОСОБА_7 , який і надіслав їй вказані фото. Також було виявлено фото оголеної потерпілої ОСОБА_4 , остання надсилала ці свої фото обвинуваченому на його прохання (Т. 3 а. с. 30 31);

- копією фіскального чеку щодо переказу обвинуваченим суми в розмірі 3000 гривень в рахунок часткового відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_4 (Т. 3 а. с. 33).

Вказані вище показання потерпілого, свідків та інші досліджені судом докази суд вважає правдивими і достовірними, вони не суперечать один одному, підтверджують та доповнюють один одного і відповідають фактичним обставинам справи. Із урахуванням цього, а також того, що усі зазначені докази зібрані із дотриманням вимог КПК України, суд приймає зазначені докази.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності встановлені і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє підтвердження в суді і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані, які характеризують його особу, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Судом враховується те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив нетяжкий злочин передбачений ч. 1 ст. 156 КК України, вину в його скоєнні визнає повністю.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 вказує на те, що він по місцю проживання характеризується задовільно, по місцю роботи характеризується позитивно, раніше судимий вироком Таращанського районного суду Київської області від 06.07.2018р. за ч. 1 ст. 156 КК України до трьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку 3 роки.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину повторно.

Повторність полягає в тому, що ОСОБА_7 раніше вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 156 КК України.

Відповідно до висновку органу пробації беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_7 , історію правопорушень, спосіб його життя, враховуючи середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі на певний строк є цілком можливим. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його ставлення до вчиненого, повне визнання своєї вини, кількість епізодів злочинної діяльності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, думку прокурора, який просить призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, думку потерпілої, яка при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, думку законного представника неповнолітньої потерпілої, яка просить суд призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, часткове відшкодування обвинуваченим завданої моральної шкоди потерпілій, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, міру покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним за ч. 1 ст. 156 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням умов ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, і призначенням іспитового строку із зобов`язанням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив даний злочин до ухвалення щодо нього попереднього вироку Таращанським районним судом Київської області від 06.07.2018р., який набрав законної сили 06.08.2018 року, тому при призначенні покарання за даний злочин суду необхідно застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України.

В той же час, загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Суд обговорив можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

Відповідно до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт накладений за ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду по справі №379/227/18 від 26.02.2018 року на майно, а саме мобільний телефон марки «ASUS Z00ED», що належить потерпілій ОСОБА_4 ..

Речові докази мобільний телефон марки «ASUS Z00ED» слід повернути власнику ОСОБА_4 відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

По даному кримінальному провадженню заявлено цивільний позов законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди, завданої злочином в розмірі 500000 грн. (т. 1 а. с. 42-51). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її дочка потерпіла від злочину, їй нанесено моральну шкоду. Потерпіла перебувала у важкому емоційно-психологічному стані, відтак виникла необхідність звертатись за медичною допомогою. Вона возила потерпілу на огляд до лікарів-психологів, лікарів-психіатрів, довелося проходити курс лікування медичними препаратами. В підтвердження цьому, в матеріалах кримінального провадження міститься висновок дитячого лікаря-психіатра ФОП ОСОБА_12 , яка за результатами огляду ОСОБА_4 , зазначила, що остання травмована та потребує медичної допомоги у вигляді медикаментозного лікування. До лікаря потерпіла звернулась в травні місяці 2018 року, лікування тривало пів року. За результатами лікування у потерпілої відбулись позитивні зміни в житті. Позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Цивільний відповідач ОСОБА_7 позов визнав частково та погоджується сплатити 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, його представник адвокат ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_7 поштовим переказом уже сплатив частково позивачу 3000 гривень моральної шкоди, що підтверджується наданою суду копією фіскального чека. Представник відповідача також зазначив, що із встановлених в судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження вбачається, що моральна шкода потерпілій завдана не була. Даний факт підтверджується висновком експерта, який вказує, що потерпіла отримала моральну шкоду саме від розголошення відомостей про злочин, а не в результаті його вчинення. Крім того, розмір заявлених позовних вимог є необґрунтованим, звернення потерпілої до лікаря відбулось тільки через 11 місяців після вчиненого злочину. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на заключення ФОП ОСОБА_12 , що міститься в матеріалах кримінального провадження, яке має лише консультативний характер, відтак не може бути належним доказом при вирішенні даного цивільного позову.

Вирішуючи питання цивільного позову суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності із ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Встановлено, що ОСОБА_7 частково сплатив потерпілій 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, що підтверджується копією фіскального чека (Т. 3 а. с. 33). В судовому засіданні потерпіла та її законний представник підтвердили отримання вказаної суми.

Потерпіла зверталась до лікаря за медичною допомогою (Т. 1 а. с. 52-53).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що ОСОБА_7 вчинено злочин відносно ОСОБА_4 , в житті якої після цього стались негативні зміни, остання після вчиненого злочину докладала додаткових зусиль для організації свого життя (неодноразові явки в поліцію, на засідання до суду, звернення за медичною допомогою та лікування), суд дійшов висновку, що з урахуванням характеру та обсягу страждань, які зазнала ОСОБА_4 їй повинна бути відшкодована ОСОБА_7 моральна шкода у розмірі 27000 гривень.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за попереднім вироком Таращанського районного суду Київської області від 06.07.2018р., більш суворим, що призначено за цим вироком, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Застосувати до ОСОБА_7 умови ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт накладений за ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду у справі №379/227/18 від 26.02.2018 року на майно, а саме мобільний телефон марки «ASUS Z00ED», що належить потерпілій ОСОБА_4 .

Речовий доказ мобільний телефон марки «ASUS Z00ED», який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Таращанського ВП Миронівськго ВП ГУ НП в Київській області після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 .

Цивільний позов законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 (двадцять сім тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1