Справа № 128/3125/20
Провадження №11-кп/801/476/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25 січня 2021 року, якою відмовлено ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

в с т а н о в и в :

До Вінницького районного суду Вінницької області звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі а саме з 12.10.2015 по 04.11.2016, з 11.02.2018 по 12.04.2019, з 25.09.2019 по 22.06.2020, тобто час його перебування у Київському СІЗО, а також з 04.11.2016 по 14.11.2016, з 12.04.2019 по 22.04.2019, тобто час його перебування у Вінницькому СІЗО.

Розглянувши клопотання, суд першої інстанції відмовив у його задоволенні.

Не погодившись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його клопотання повністю, зазначивши, що не бажає брати участі в апеляційному розгляді. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що захисник ОСОБА_8 неналежно виконувала свої професійні обов`язки, не з`явилась на розгляд його клопотання, таким чином було порушено його право на захист. Крім того, він має тяжкі прогресуючі хвороби (втрата мови, ураження слуху, зору, глухонімота) та потребує термінового стаціонарного лікування хвороб, які в установі виконання покарань не лікуються.
Заслухавши суддю - доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її вимоги задоволенню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.06.2016, яким його засудженого за ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі. Строк відбування ОСОБА_7 покарання ухвалено обчислювати з 12 жовтня 2015 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України до строку позбавлення волі ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з часу затримання 12 жовтня 2015 року до моменту постановлення вироку 23 червня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. До набрання вироком законної сили запобіжним заходом ОСОБА_7 залишено тримання під вартою.

Даний вирок суду неодноразово переглядався судами апеляційної та касаційної інстанції. Востаннє, ухвалою Київського апеляційного суду від 03.04.2019 вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_9 без задоволення. Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 червня 2016 року по 6 вересня 2016 року і з 11 лютого 2018 року по 3 квітня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвала суду апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту її проголошення.
Постановою Верховного Суду від 10.06.2020 вирок Деснянського районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 3 квітня 2019 року залишено без зміни.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного), вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIII, внесені зміни до ч.5 ст. 72 КК України, відповідно до яких зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21.06.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)», частину п`яту статті 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених в частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, ОСОБА_7 на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VIII у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.10.2015 по 23.06.2016, з 24.06.2016 по 06.09.2016 та з 11.02.2018 по 03.04.2019.

Щодо зарахування у строк відбування покарання інших періодів перебування в установах попереднього ув`язнення, а саме з 12.10.2015 по 04.11.2016, з 11.02.2018 по 12.04.2019, з 25.09.2019 по 22.06.2020, тобто час його перебування у Київському СІЗО, а також з 04.11.2016 по 14.11.2016, з 12.04.2019 по 22.04.2019 - час його перебування у Вінницькому СІЗО, суд першої інстанції вірно зазначив, що термін перебування ОСОБА_7 в установах попереднього ув`язнення відбувався у період, коли вирок суду набув законної сили, тобто ці періоди не є попереднім ув`язненням згідно Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Щодо відсутності в судовому засіданні суду першої інстанції захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 варто зазначити, що судовий розгляд відбувся у порядку письмового провадження, оскільки від усіх учасників провадження надійшли заяви про розгляд клопотання без їх безпосередньої участі. Крім того, захисник ОСОБА_8 у своїй заяві просила розглянути всі подані ОСОБА_7 клопотання, які вона повністю підтримала.

За таких обставин, ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25 січня 2021 року, якою відмовлено ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього увязнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4