Справа № 504/2392/21
Номер провадження 1-кс/504/725/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Одеського РУП № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Доброславською окружною прокуратурою Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000267 від 16.07.2021 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання дізнавача в якому просить : накласти арешт на вилучені в ході проведегння огляду місця події автомобіль марки «ВАЗ2109», державний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , заборонивши ОСОБА_5 та іншим особам до прийняття законного рішення по кримінальному провадженню розпоряджатися та користуватися зазначеним майном для запобігання знищення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Надати дозвіл на зберігання автомобілю «ВАЗ2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на спеціальному майданчику тимчасового зберігання автомобілей та мототранспорту № НОМЕР_3 за адресою: м. Одеса, вул. 1 Станційна, 27а.

В обгрунтування зазначеного клопотання слідчий посилається на те, що з метою виконання завдання арешту та вирішення завдань кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «ВА32109», державний номер НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , вилучені в ході ОМП, незастосування якого може призвести до втрати речових доказів або до їх знищення чи відчуження власником, оскільки без вирішення питання про накладення на них арешту, тимчасово вилучені речі та документи підлягають поверненню особі, у якої вони були вилучені.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розглянути клопотання без її участі, вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволені.

Дізнавач сектору дізнання ВП № 1 Одеського РУП № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила.

Користувач майна ОСОБА_5 також у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій проти задоволення клопотання не заперечує та просить провести судове засідання без його участі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора та дізнавача.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги стислі строки розгляду даного питання, у відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що в провадженні сектору дізнання Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267 від 16.07.2021 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.07.2021 року біля 01.45 год надійшов рапорт від інспектора патрульної поліції ОСОБА_6 про те, що 16.07.2021 біля 01.40 годин на 21 км + 600 метрів автодороги «Одеса-Мелітополь» ним було зупинено транспортний засіб «ВА32109», державний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці якого, були виявлені ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме: відсутні кольорові захисні волокна, мікротекст, голографічні захисні елементи, також відсутні дані про поліграфічний комбінат та номер замовлення.

16.07.2021 у період з 02.30 год. по 03.15 год. в ході проведеного огляду місця події було встановлено, що номер кузова (VIN) не відповідає свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу, а саме номер кузова, вказаний у документі: НОМЕР_5 , а на правому стакані та дублюючій табличці ТЗ вказаний ХТА210930М0891007, в зв`язку з чим дізнавачем було вилучено транспортний засіб «ВА32109», державний номер НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , виданий МРЕО м. Южне, Одеської області від 09.10.1996 року. Автомобіль поміщено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання автомобілей та мототранспорту № НОМЕР_3 за адресою: м. Одеса, вул. 1 Станційна, 27а.

Згідно свідоцтва про реєстрацію т/з « НОМЕР_6 », державний номер НОМЕР_4 , власником є ОСОБА_7 , проживає в АДРЕСА_1 .

Згідно бази даних МВС інформація про власника автомобіля відсутня.

Постановою від 16.07.2021 року вищевказані предмети визнані та приєднані в якості речових доказів до кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що з метою виконання завдання арешту та вирішення завдань кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчим суддею встановлено, що органом дізнання на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Таким чином, з огляду на викладене, перед слідчим суддею доведено існування підстав вважати, що обумовлені слідчим речі є доказами в рамках даного кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність у слідчого судді підстав для застосування в рамках заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зазначеної у клопотанні особи, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

В свою чергу, метою накладення арешту майна є необхідність забезпечення збереження речового доказу (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), яке, крім того, в подальшому буде використовуватися при проведенні відповідних процесуальних дій з ним (експертиз, оглядів тощо).

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального проступку тощо, зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Одеського РУП № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Доброславською окружною прокуратурою Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000267 від 16.07.2021 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України - задовольнити.

В рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 16.07.2021 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України накласти арешт на майно, вилучене в ході проведегння огляду місця події 16.07.2021 року автомобіль марки «ВАЗ2109», державний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , заборонивши ОСОБА_5 та іншим особам до прийняття законного рішення по кримінальному провадженню розпоряджатися та користуватися зазначеним майном для запобігання знищення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Надати дозвіл на зберігання автомобілю «ВАЗ2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на спеціальному майданчику тимчасового зберігання автомобілей та мототранспорту № НОМЕР_3 за адресою: м. Одеса, вул. 1 Станційна, 27а.

Ухвала слідчого судді про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Одеського РУП № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1