Дата документу 22.03.2021 Справа № 554/2572/21
Провадження №1-кс/554/5337/2021
У Х В А Л А
іменем України
22 березня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 щодо відмови в задоволенні клопотання, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000476,-

В С Т А Н О В И В :

22 березня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просить суд винести ухвалу, якою зобов`язати слідчого ВП №2 Полтавського районного управління поліції ОСОБА_4 призначити та організувати протягом 30 днів після вступу рішення суду у законну силу проведення перевірки його пояснень на поліграфі.

В обґрунтування скарги посилається на ті обставини, що у кримінальному провадженні №0000476, порушеному 16.06.2012 року його визнано потерпілим. У справі допитано трьох осіб, які були на місці події, та які заперечують факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 . Проте цей факт підтверджується висновками судмедекспертів, проведено одночасні допити. У скарзі зазначає, що слідчий вважає докази нанесення тілесних ушкоджень недостатніми, а тому звинувачення не пред`являє. Розслідування триває, але нічого не робиться, так як усі слідчі дії виконано. З метою переконати слідчого в тому, що його пояснення правдиві, ОСОБА_2 звернувся до нього із клопотанням про перевірку його пояснень на поліграфі. 16 березня 2021 року отримав лист слідчого, яким відмовлено у задоволенні клопотання, з чим не погодився і звернувся з даною скаргою.

Заявник скарги ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд скарги без участі.

Слідчий ВП №2 Полатвського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся в установленому порядку, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення заявника про розгляд без участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги та надані докази, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Установлено, що в провадженні ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000476. ОСОБА_2 має статус потерпілого у даному кримінальному провадженні, що вбачається із матеріалів скарги, і сторонами не заперечувалось.

15 лютого 2021 року ОСОБА_2 звернувся на адресу слідчого із клопотанням, в якому просив останнього провести перевірку його свідчень на поліграфі (детекторі брехні) та використати висновки для оголошення підозри ОСОБА_5 .

У судовому засіданні встановлено, що вказане клопотання отримано органом досудового розслідування і зареєстровано за №Ш-94 від 15.02.2021 року, а також було розглянуто слідчим, про що повідомлено заявника.

Так, 05 березня 2021 року за результатами розгляду на адресу ОСОБА_2 слідчим направлено повідомлення, в якому зазначено, що КПК України не передбачено можливості перевірки показів учасників кримінального провадження шляхом опитування особи на поліграфі.

Як вбачається, в поданому клопотанні заявником ініційовано питання щодо збирання доказів у кримінальному провадженні.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2).

Отже, з огляду на співвідношення вимог ст.220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема, встановленими ст.40 КПК України, процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

За змістом ст.9 КПК України слідчий, прокурор на власний розсуд визначають об`єм дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження для прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим суддею лише у випадку зобов`язання слідчого чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя вважає, що вказаним вище повідомленням не порушено гарантій потерпілого щодо рівності прав, як учасника кримінального провадження на реалізацію процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.22, ст.220 КПК України).

Крім того, за пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право на оскарження рішення, зокрема, слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Поняття слідчих (розшукових) дій міститься у ст.223 КПК України. Перелік слідчих (розшукових) дій, які можуть бути проведені у конкретному кримінальному провадженні, міститься у главі 20 КПК України.

За змістом ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Проте зі змісту скарги та доданих матеріалів видно, що заявник ОСОБА_2 фактично оскаржує лист слідчого, яким його повідомлено, що КПК України не передбачено проведення такої слідчої дії як перевірка на поліграфі.

Тобто, вказані вимоги поданого клопотання не є вимогами про проведення слідчих (розшукових) дій, оскільки проведення перевірки показань у зазначений спосіб фактично не є слідчою дією.

За таких обставин, слідчий не відмовляв заявнику в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, а тому зазначене рішення не може бути оскаржено на стадії досудового провадження відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням викладеного, на час розгляду скарги достовірно встановлено, що клопотання від 15 лютого 2021 року, подане в рамках згаданого кримінального провадження слідчим було розглянуто з дотриманням вимог КПК України, та повідомлено про результати розгляду особу, яка заявила клопотання, - ОСОБА_2 шляхом направлення відповіді на його адресу, що не суперечить вищезазначеним нормам і вказує на відсутність бездіяльності та предмету оскарження в цій частині за п.1 ч.1 ст.303 КПК України, і протилежного не було доведено протягом розгляду.

Щодо вимог скарги про зобов`язання слідчого вчинити певні дії, а саме призначити та організувати проведення перевірки пояснень ОСОБА_2 на поліграфі, то такі вимоги є безпідставними, по суті вже розглянуті слідчим, додаткового вирішення слідчим суддею не потребують, оскільки це не передбачено КПК України.

Крім того, з`ясовано, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000476 не завершене, наразі триває, що передбачає проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, та в подальшому не позбавляє потерпілого як учасника провадження можливості реалізувати свої права в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, з урахуванням вказаних вище обставин, та оскільки заявником скарги не надано належних і допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які би давали підстави слідчому судді дійти до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника, тому слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог, проаналізувавши наведені у скарзі доводи та перевіривши надані в їх обґрунтування документи, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 40, 110, 220, 303-307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 щодо відмови в задоволенні клопотання, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000476, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1