Справа №523/4017/21
Провадження №1-кс/523/1029/21
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
(повний текст)

15 березня 2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 05.03.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000227 від 19.02.2021 року, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, зі слів одруженого та маючого 2-х дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -
в с т а н о в и в:
11.03.2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , оскільки відносно останнього складено повідомлення про підозру в тому, що він 13.01.2020 року, перебуваючи по АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 , отримав від ОСОБА_9 автомобіль марки «Ніссан Роуг», 2017 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , під приводом проведення ремонтних робіт. Після чого, ОСОБА_9 надав вказаному підозрюваному запчастини та грошові кошти в розмірі 24000 гривень, для проведення ремонту вказаного автомобіля, отримавши які підозрюваний місце вчинення кримінального правопорушення покинув, з власних причин перевіз автомобіль до буд. АДРЕСА_4 , тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 309 417 гривень.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що за заявою ОСОБА_10 , 19.02.2021 до ЄРДР внесені певні відомості за №0000227, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а 05.03.2021 року слідчим ОСОБА_5 в межах вказаного кримінального провадження складено та прокурором ОСОБА_7 погоджено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яке вручено останньому в той же день.

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий ОСОБА_5 посилається на дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 офіційно непрацевлаштований, не має засобів для існування та на тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, ймовірність можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищення, сховання або спотворення будь-якої речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У свою чергу, захисник ОСОБА_4 до початку судового засідання звернулась до суду з письмовими запереченнями на клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, в обґрунтування яких адвокат поміж іншого зазначає, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини і відшкодування шкоди повинно відбуватись в порядку цивільного провадження, підозра є необґрунтованою, та відсутні підстави для обрання ОСОБА_6 будь-якого запобіжного заходу.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, з`ясувавши позицію захисника ОСОБА_4 , вислухавши підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав свого захисника, вивчивши подані стороною захисту відповідні документи та дослідивши матеріали внесеного клопотання, слідчий суддя доходить наступного.

За розглядуваним клопотанням та доданими до нього матеріалами, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого у великих розмірах, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до трьох до восьми років.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури, а за ст.7 цього Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження.

Відповідно до положень ст.ст.177, 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як слідує з матеріалів клопотання, підозра в інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенні обґрунтовується, зокрема, протоколами допиту потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 та самого підозрюваного, сукупність чого уявляється слідчому судді достатнім для висновку про те, що наведені докази, в цілому, здатні об`єктивно переконати неупередженого спостерігача у причетності вказаної особи до скоєння інкримінованих діянь.
Необхідно зауважити на тому, що аналіз викладених у розглядуваному клопотанні відомостей свідчить про невідповідність його змісту вимогам ст.184 КПК України, зокрема й всупереч цієї норми закону, клопотання не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення та в ньому наведені лише посилання на відповідні матеріали досудового розслідування, без визначення їх змісту і обставин, що надають підстави підозрювати певну особу у вчиненні відповідного кримінального правопорушення (п.п.2, 3 ч.1 ст.184 КПК).

Разом із тим, слідчим суддею в порядку ст.ст.94, 132, 184 КПК України не приймаються до уваги наведені у розглядуваному клопотанні доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтування висунутої ОСОБА_6 підозри, речовими доказами та іншими матеріалами в своїй сукупності, оскільки вказані речові докази і матеріали до суду не надані й до матеріалів розглядуваного клопотання не долучені.

До того ж, оцінюючи в порядку ст.ст.86, 87, 94, 104 КПК України доданий до клопотання протокол огляду від 04.03.2021 року, слідчий суддя виходить з того, що матеріали внесеного клопотання суперечать загальним засадам кримінального провадження, визначеним у ст.7 КПК України, до яких зокрема відноситься недоторканність житла чи іншого володіння особи, оскільки за ст.13, ч.ч.1, 2 ст.233 вказаного Кодексу, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 цієї статті, а під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, всі складові частини такого приміщення.
Так, за правовими висновками Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанова від 12.02.2019 року у справі №159/451/16-к, провадження №51-1173км18), якщо подія, з приводу якої проводиться огляд, відбулася в житлі чи іншому володінні особи, на проведення такого огляду місця події поширюються вимоги, передбачені ст.30 Конституції України та відповідними положеннями ст.ст.13, 233, 234 КПК України.
Однак, посилаючись на доведеність обґрунтованості підозри ОСОБА_6 наявним в матеріалах клопотання протоколом огляду ділянки прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_5 , слідчим ОСОБА_5 до клопотання не додано відповідної ухвали щодо визнання правомірним проведення огляду житла особи та дозволу власника цього будинку і прибудинкової території на таке проникнення.
Крім того, матеріали розглядуваного клопотання, незважаючи на посилання слідчого у протоколі одночасного допиту осіб від 04.03.2021 року щодо фіксування показів з використанням диктофону, записаних на оптичному носії CD-R диску марки «Videx», взагалі не містять означеного носія інформації, що з урахуванням викладеного вище позбавляє слідчого суддю можливості надати належну оцінку викладеним обставинам.

Поміж викладеного, з огляду на вимоги ст.8 КПК України та положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, слідчий суддя при оцінці доводів сторони захисту в частині необґрунтованої підозри, використовує Європейську Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.
Проте, у розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях ЄСПЛ («Нечипорук, Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 Конвенції, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Більш того, у п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» від 13.11.2007 року, Європейський Суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з ст.5 Конвенції, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Між тим, як вбачається з матеріалів розглядуваного клопотання та встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, зі слів одружений та має 2-х дітей, працює за наймом у сфері обслуговування населення (ремонт автотранспортних засобів), забезпечений місцем реєстрації та проживання в Одеській області і м.Одесі, відповідно, а згідно наданих захисником відповідних документів, за місцем проживання характеризується відмінно, сукупність чого, у свою чергу, обумовлює висновок про достатню міцність соціальних зв`язків вказаного підозрюваного в місці його фактичного проживання, а також про необхідність матеріального забезпечення своєї родини.

За наведених обставин та у контексті наведеної вище практики суду конвенційної юрисдикції, слідчий суддя частково погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що запропонований у розглядуваному клопотанні період перебування підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом, визначений стороною обвинувачення без урахування даних про особу підозрюваного, його сімейного стану та наявності неофіційного місця роботи, у зв`язку з чим цей період перебування під домашнім арештом підлягає корекції.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя в іншому погоджується з доводами сторони обвинувачення про неможливість в теперішній час застосування до підозрюваного ОСОБА_6 інших більш м`яких видів запобіжного заходу, які б повною мірою забезпечили належне виконання ним процесуальних обов`язків та дозволили б запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання слідчого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193-194, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 15.05.2021 року, поклавши на вказану особу наступні обов`язки:
1) заборонити залишати місце проживання в період часу з 22:00 до 06:00 години, яке розташоване за вищеозначеною адресою;
2) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
3) утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 15.05.2021 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали доручити працівникам ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.
Копію ухвали направити для виконання до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, для контролю виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4, для відома та виконання вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1