ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/455/21 Справа № 705/356/20 Категорія: ст.331 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурораОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 травня 2021 року, якою клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 липня 2021 року, включно,

в с т а н о в и л а :
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.12,13 ч.2 ст.115 КК України та відносно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

У судовому засіданні 27 травня 2021 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області клопотання прокурора задоволено. Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів, тобто до 25 липня 2021 року включно. У задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та їх захисників адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 травня 2021 року та звільнити його і ОСОБА_9 з-під варти.

В обґрунтування своїх вимог, обвинувачений посилається на те, що прокурором недостатньо аргументовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України Також обвинувачений вказав на не повноту, необ`єктивність та упередженість досудового слідства, порушення його конституційних прав та необґрунтованість підозри через відсутність доказів його вини та вини ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 травня 2021 року оскаржена лише підозрюваним ОСОБА_7 , тому суд апеляційної інстанції переглядає її лише в частині продовження строку тримання під ватрою ОСОБА_7 ..

Крім того, колегія суддів позбавлена можливості перевіряти фактичні обставини справи та доведеність вини обвинувачених у вчиненні ними інкримінованого їм кримінального правопорушення, як про те просить апелянт, оскільки це належить до компетенції місцевого суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Судом першої інстанції у судовому засіданні під час розгляду матеріалів кримінального провадження № 0001250 від 30.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12,13 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 липня 2021 року включно.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_7 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими, на даний час не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який, як того просить обвинувачений.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.12,13 ч.2 ст.115 КК України, тобто особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які суд вже неодноразово враховував при вирішенні питання щодо доцільності продовження відносно обвинувачених дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати. Зокрема, є достатні підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує останньому в разі доведення його винуватості у вчинені інкримінованого йому злочину; матиме можливість перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні; впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. На значну ймовірність вчинення іншого кримінального злочину, вказує те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, та в кримінальному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 травня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 липня 2021 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді