Провадження 11-кп/824/1789/2021 Суддя -доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції із ДУ "Бориспільська виправна колонія (№119)" матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В ИЛ А:

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_7 , засудженого за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2012 року за ч. 1 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2021 року у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що матеріали справи не містять обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 82 КК України, проте в даному випадку, застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є передчасним.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Зазначає, що працювати почав з перших днів відбування покарання, за час відбування покарання отримав ряд заохочень, а стягнень на даний час не має. Таким чином, вважає, що своїм ставленням до праці та поведінкою довів, що став на шлях виправлення, а тому ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні його клопотання є незаконною та необгрунтованою.

Вислухавши доповідь судді, пояснення засудженого в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Як вбачається з ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2012 року за ч. 1 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі, ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02.03.2012 зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 22.07.2012 по 22.08.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку покарання 22.07.2012 року.
Кінець строку покарання 22.06.2025 року.
1/2 строку покарання - 22 жовтня 2020 року.
Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, згідно характеристики засудженого від 06.11.2020, за весь період відбування покарання засуджений отримав 10 заохочень і 4 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Засуджений працевлаштований пекарем в їдальні установи. Відношення до праці сумлінне. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова просвіта». Відповідно до статті 127 КВК України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій. Відповідно до статті 110 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримання від них посилок і передач. Підлягав застосуванню до нього ст. 101 КВК України, а саме переведення з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, проте рішенням комісії від 13.07.2018, було відмовлено, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення. За час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебуває. Має позов, але виконавчий лист до установи не надходив. Вину у скоєнні свого злочину визнав.
З матеріалів особової справи засудженого встановлено ,що на протязі відбування покарання в різних установах він характеризувався посередньо, був не працевлаштований, мав 4 стягнення за грубі порушення правил відбування покарання (2014, 2016, 2018).

Працевлаштований засуджений був лише після переведення до ДУ «Бориспільська виправна колонії (№ 119)» з січня по вересень 2020 року, хоча покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 2012.

Таким чином колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що засуджений не повністю підпадає під дію положень ст.82 КК України, так як процес його виправлення не досягнув тієї стадії, що відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним. Поведінка засудженого ОСОБА_7 за ввесь період відбування покарання є нестабільною.
З урахуванням вищенаведеного, застосування до ОСОБА_7 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є передчасним, враховуючи, що аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент лише починає ставати на шлях виправлення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з правильним застосуванням матеріального права та дотриманням вимог процесуального закону,а тому залишає її без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким без змін.

Головуючий:

Судді: