Номер провадження: 11-кп/813/1352/21
Номер справи місцевого суду: 523/2797/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси, від 19 лютого 2020 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст. 364 КК України, - у об`єднаних кримінальних проваджень №0001104, внесеного до ЄРДР 13 листопада 2014 року, та №0002054, внесеного до ЄРДР 27 травня 2016 року,

встановив:

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси, від 19 лютого 2020 року, було затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 21 січня 2020 року між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_6 , представника Затоківської селищної ради ОСОБА_7 , представника потерпілого ТОВ «Укрбудінвест» ОСОБА_8 .

На зазначений вирок ОСОБА_3 подана апеляційна скарга.

Перевіривши зазначену апеляційну скаргу, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_3 з таких підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що не є учасником цього кримінального провадження, разом з тим, зазначений вирок стосується його прав та інтересів.

Суддя-доповідач вважає, що такі твердження ОСОБА_3 суперечать фактичним обставинам кримінального провадження з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.24 КПК України, гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК України, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно з положеннями ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржено у порядку, передбаченому цим Кодексом, на підставах, передбачених ст.394 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.4 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 3 березня 2016 року (справа N 5-347кс15), конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження; і при цьому відсутність "інших осіб" у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено ч.2 ст.24 КПК України.

Об`єднана палата наголосила на тому, що при вирішенні питання, чи є підстави для оскарження рішення суду першої інстанції до суду вищого рівня іншою особою, яка не була учасником судового провадження, ключовим є з`ясування питання про те, чи насправді це рішення стосується інтересів конкретної особи.

Суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст.398 КПК України, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою іншої особи на вирок на підставі угоди, має впевнитися, що вирок має стосуватися прав, свобод та інтересів цієї іншої особи.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 не є особою, яка має право на оскарження вироку суду першої інстанції, ухваленого на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Щодо доводів ОСОБА_3 про те, що він має право на оскарження вироку, як особа, прав і законних інтересів якої стосується цей вирок, згідно з п.10 ч.1 ст.393 КПК України, на думку судді-доповідача, ці доводи є безпідставними.

На обґрунтування зазначених доводів ОСОБА_3 посилається на положення ст. 8, 9, 24 п.3) ч.7 ст 474 КПК України, на ст. ст. 55, 129 Конституції України, а також на постанову Верховного Суду, від 08.12.2018 у справі № 757/56085/16-к, згідно з якою відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено ч.2 ст. 24 КПК України.

Разом з тим, суддя-доповідач звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_3 відсутнє обґрунтування обставин, котрі свідчать про те, що зазначений вирок стосується його прав, свобод та інтересів, а також взагалі відсутні посилання на такі обставини.

Враховуючи викладені обставини, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 не має права на оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси, від 19 лютого 2020 року, стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.28, ч.2 ст. 364 КК України.

За таких обставин, підстави для розгляду клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси, від 19 лютого 2020 року, стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.28, ч.2 ст. 364 КК України, відсутні, тому апеляційна скарга, на підставі п.2) ч.3, ч.5 ст. 399 КПК України, підлягає поверненню ОСОБА_3 з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись ст. 370, 372, 393, 399 КПК України, суддя-доповідач

ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси, від 19 лютого 2020 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст. 364 КК України, у об`єднаних кримінальних проваджень №0001104, внесеного до ЄРДР 13 листопада 2014 року, та №0002054, внесеного до ЄРДР 27 травня 2016 року, повернути особі, що її подала - ОСОБА_3 .

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та усіма доданої до неї матеріалами невідкладно надіслати ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2