справа № 208/4024/21
№ провадження 1-кс/208/1135/21
УХВАЛА
Іменем України

03 червня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.11.2020 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, за ст. 185 ч.1 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік. Вирок вступив в закону силу 23.12.2020 р.,-

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий у своєму клопотанні посилається на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого чинним КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Загроза реального відбування покарання у разі визнання ОСОБА_5 винним за вчинення інкримінованого йому злочину може спонукати останнього до переховування від слідчого, прокурора, суду з метою уникнення кримінального покарання. Підозрюваний, перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу, з метою переховування від слідчого, прокурора, суду може змінити своє місце проживання та виїхати за межі міста, так як не має постійного місця роботи, не має стійких соціальних зв`язків, не має місце реєстрації.

Незаконного впливати на потерпілого та свідків, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний особисто знайомий з потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 , зі змісту матеріалів кримінального провадження йому також відомі місця проживання інших свідків. Усвідомлюючи загрозу реального відбуття покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, підозрюваний, перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може безпосередньо чи із залученням інших осіб вчинити спроби незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою спонукання їх до відмови від надання показань чи зміни ними показань в суді шляхом їх залякування, переконання чи іншим шляхом. Також, враховуючи відомості про насильницький характер кримінального правопорушення, яке інкриміноване підозрюваному у цьому кримінальному провадженні, можна стверджувати про схильність підозрюваного до застосування насильства, що також безумовно свідчить про існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Про наявність передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення свідчить наступне. Підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, знаходячись на випробувальному терміні вчинив тяжке кримінальне правопорушення, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримала своє клопотання, посилається на обставини зазначені в клопотанні, та просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_9 заперечує щодо задоволення клопотання, просить застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000247 від 20.05.2021 за ч.2 ст.187 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що 08.05.2021 ОСОБА_5 приблизно о 20.30 год. зустрівся із раніше знайомими йому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , із якими став вживати алкогольні напої в центральній частині м. Кам`янське, періодично змінюючи місця розпитку.

В ніч з 08.05.2021 на 09.05.2021, приблизно в період часу з 00.00-00.30 год. 09.05.2021 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), коли вищевказані особи знаходились в районі оздоровчого комплексу «Банька», яка розташована за адресою: м. Кам`янське, вул. Москворецька, 9А, а саме в дворі будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 раптово виникла сварка на ґрунті особистих неприязних відносин.

В ході сварки у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, раптово виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, протиправно наніс удар кулаком лівої руки в область скроневої частини голови справа ОСОБА_7 , заподіявши останньому згідно висновку експерта № 449-Е від 31.05.2021 ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку 2 ступеню, крововилив під тверду мозкову оболонку субдуральну, синець та крововилив в області склери правого ока відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, характерологічні властивості якого не відобразились з місцем прикладання сили в праву половину голови.

Своїми умисними діями, що виразилися у скоєнні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим, а саме 24.11.2020 Заводським районним судомм. Дніпродзержинська, за ст. 185 ч.1 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік. Вирок вступив в закону силу 23.12.2020. Судимість в установленому законному порядку не знята та не погашена, ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знаходячись на випробувальному терміні скоїв злочин проти життя та здоров`я особи.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»: існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення; факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність; обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні; стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності/непричетності ОСОБА_5 до вчинення злочину у якому він підозрюється, а саме протоколом допиту потерпілого; протоколом допиту свідка; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; висновком експерта; протоколами допиту свідків .

На підставі сукупності досліджених документів, слідчий суддя дійшов висновку про те, що дійсно могли мати місце обставини про які зазначає орган досудового розслідування і що до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_5 .

Слідчий суддя наголошує, що стандарт «обґрунтованості підозри» не вимагає існування доказів, достатніх для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. При вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Отже вказане може бути підставою для обрання запобіжного заходу.

Щодо існування ризиків слідчий суддя зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

-ризик незаконно впливати на потерпілого свідків;

- вчините інше кримінальне правопорушення.

Ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Загроза реального відбування покарання. Підозрюваний особисто знайомий з потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 , зі змісту матеріалів кримінального провадження йому також відомі місця проживання інших свідків. Крім того підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, знаходячись на випробувальному терміні вчинив тяжке кримінальне правопорушення, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи доводи щодо існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відповідно до рішення Європейського суду від 24.07.2003 року у справі «Смірнови проти Росії» встановлено, що особа, обвинувачена у правопорушенні має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не доведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

На підставі викладеного, та враховуючи те, що підозрюваний має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до висновку, що відносно підозрюваного достатнім буде застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу та виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, тобто така заборона не передбачає примусової ізоляції підозрюваного від суспільства, крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Керуючись статтями 176-179, 181, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати у рамках кримінального провадження № 0000246 від 20.05.2021 р. до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання, а саме АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця мешкання.

Обов`язки на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на строк не більше двох місяців, тобто до 30.07.2021 року, включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1