Справа № 161/1880/21
Провадження № 1-кп/161/503/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 лютого 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 14 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого водієм у ТДВ «Волиньавтотранс», не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 14.01.2021, перебуваючи за кермом автомобіля «Volkwagen Jetta», н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи маневр виїзду на автодорогу Н-22 в с. Струмівка Луцького району, порушивши Правила дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, був зупинений працівниками відділення поліції №3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області - інспектором СРПП відділення поліції №3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 та поліцейським СРПП відділення поліції №3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , які згідно розстановки нарядів на 14.01.2021, затвердженої 13.05.2020 т.в.о начальника відділення поліції №3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , здійснювали контроль за дотримання правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки на території Луцького району.
Під час спілкування з ОСОБА_4 , працівники поліції запідозрили, що за зовнішніми ознаками ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння, однак останній відмовився, у зв`язку з чим, працівниками поліції вирішено скласти відносно останнього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які перебували у форменому одязі із знаками розрізнення, перебуваючи на території АЗС «WOG», що за адресою: вул. Рівненська, 120 А, c. Струмівка, Луцький район, близько 03 год. 20 хв. 14.01.2021, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи поряд зі службовим автомобілем «Рено Докер», д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), за не складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно не притягнення до адміністративної відповідальності висловив інспектору СРПП відділення поліції №3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 та поліцейському СРПП відділення поліції №3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 пропозицію надання неправомірної вигоди в сумі 500 гривень. В подальшому, демонструючи готовність надати неправомірну вигоду ОСОБА_4 дістав із гаманця, який знаходився у кишені верхнього одягу, грошову купюру номіналом 500 гривень, тримаючи її у руці, знаходячись поряд пасажирських дверей службового автомобіля «Рено Докер», д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), в той час як на вказаному пасажирському сидіні знаходився ОСОБА_7 , а поблизу автомобіля знаходився працівник поліції ОСОБА_6 , поклав у спеціально відведене місце для речей дверної карти вказаного автомобіля грошову купюру номіналом 500 гривень, чим надав працівникам поліції неправомірну вигоду, за не вчинення ними відносно нього дій з використанням наданої працівникам поліції влади - не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно не притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились упропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

Доказами, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дійсно, за вказаних обставин, місця та часу, вчинив дане кримінальне правопорушення. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились упропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 21 січня 2021 року скасувати.

Відповідно до вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України судом застосовується спеціальна конфіскація до предметів та речових доказів злочину - грошові кошти в сумі 500 гривень (номіналом 500 грн.) одна купюра ВЖ 4037957, яку поміщено в сейф-пакет SUD 1111751, яку було тимчасово вилучено протоколом огляду місця події від 14.01.2021 із забороною розпоряджання та користування.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: грошові кошти в сумі 500 гривень (номіналом 500 грн.) одна купюра ВЖ 4037957, яку поміщено в сейф-пакет SUD 1111751, яку було тимчасово вилучено протоколом огляду місця події від 14.01.2021, яку передано на зберігання в АТ «Приватбанк», що знаходиться за адресою:м. Луцьк, пр. Відродження, 1 - конфіскувати в дохід держави. Оптичний носій інформації залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно, який накладений ухвалою слідчого судді 21 січня 2021 року, а саме на грошові кошти в сумі 500 гривень (номіналом 500 грн.) одна купюра ВЖ 4037957, яку поміщено в сейф-пакет SUD 1111751, яку було тимчасово вилучено протоколом огляду місця події від 14.01.2021 із забороною розпоряджання та користування скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: