ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/3154/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/418/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.152, ч.2 ст.146,
ч.2 ст.156, ч.3 ст.153, ч.1 ст.299 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №11кп/818/418/21 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, фізичну особу підприємця, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.04.2006 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.4 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

- 26.07.2006 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.296 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 16.04.2010 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України, на 1 рік обмеження волі;

- 04.07.2012 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.09.2013 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 8 місяців 2 дні,-

засуджено за:

- ч.1 ст.299 КК України на 3 роки обмеження волі;

- ч.2 ст.146 КК України на 5 років позбавлення волі;

- ч.2 ст.156 КК України на 7 років позбавлення волі, без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- ч.2 ст.152 КК України на 10 років позбавлення волі;

- ч.4 ст.152 КК України на 13 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання 13 років позбавлення волі.

Як установив суд, ОСОБА_8 , розуміючи суть, покладених на нього вимог щодо забезпечення нормального розвитку і виховання дитини, а також піклування про її здоров`я та безпеку життя, необхідність їх реального виконання, проживаючи з листопада 2015 року разом зі співмешканкою ОСОБА_9 та її малолітніми дітьми: донькою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і сином ОСОБА_11 , 2011 року народження, за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з першої декади січня 2016 року, вирішив стати на шлях спричинення шкоди нормальному моральному та фізичному становленню, а також формуванню антиморальних поглядів малолітньої ОСОБА_10 .
Так, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_10 є малолітньою особою, тобто особою, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, переслідуючи мету вчинення розпусних дій сексуального характеру, здатних викликати фізичне та моральне розбещення малолітньої, у період з першої декади січня 2016 року по 08 серпня 2017 року, перебуваючи за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою, систематично, незалежно від часу доби, почав здійснювати умисні протиправні дії, спрямовані на розпусту малолітньої ОСОБА_10 , а саме: проти волі дитини торкатися її статевих органів своїми руками, губами та статевим органом.
При цьому, ОСОБА_8 , розуміючи протиправний характер своїх діянь, у зазначений вище період часу, нехтуючи малолітнім віком ОСОБА_10 , бажаючи досягти своєї злочинної мети, спрямованої на інтелектуальне розбещення дівчинки, вів з нею ще й цинічні розмови на сексуальні теми.
Таким чином, ОСОБА_8 , являючись вітчимом малолітньої ОСОБА_10 , нехтуючи покладеними на нього обов`язками щодо піклування про неї та належне її виховання, у період з першої декади січня 2016 року по 08 серпня 2017 року виконав всі дії для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на розпусту падчерки, які відносяться до непристойних та викликають статеве збудження, в цілях задоволення своєї статевої пристрасті за рахунок дитини.

Крім того, ОСОБА_8 , являючись вітчимом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нехтуючи покладеними на нього вимогами щодо забезпечення нормального розвитку і виховання дитини, а також піклування про її здоров`я та безпеку життя, необхідність їх реального виконання, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану проти статевої свободи та статевої недоторканості падчерки, 08 серпня 2017 року у нічний час доби, перебуваючи за місцем свого сумісного проживання з матір`ю дівчинки ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , за мовчазної згоди та в присутності своєї співмешканки, вирішив вчинити насильне задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом відносно малолітньої ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , спочатку розбудив сплячу у спальній кімнаті падчерку, а потім, бажаючи задовольнити свої статеві пристрасті із погрозою застосування фізичного насилля, шляхом використання в якості знаряддя злочину наявного у нього на той час пістолета, який не являється вогнепальною зброєю, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, достовірно знаючи про малолітній вік дівчинки, діючи умисно, протиправно, примусив малолітню ОСОБА_10 задовольнити один раз його статеву пристрасть неприродним способом, а саме оральним, протягом декількох хвилин.
Надалі, ОСОБА_8 , після того, як падчерка разом з матір`ю пішли у ванну кімнату та почали митися, бажаючи продовжити свої злочинні дії, спрямовані на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, увійшов до ванної кімнати та, бажаючи задовольнити свої статеві пристрасті із погрозою застосування фізичного насилля, шляхом використання в якості знаряддя злочину наявного у нього пістолета, який не являється вогнепальною зброєю, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, достовірно знаючи про малолітній вік дівчинки, діючи умисно, протиправно, примусив малолітню ОСОБА_10 задовольнити вдруге його статеву пристрасть неприродним способом, а саме оральним, протягом декількох хвилин.
Після цього, ОСОБА_8 , вважаючи виконаними всі протиправні дії для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо малолітньої потерпілої, припинив свої злочинні дії.
Малолітня потерпіла ОСОБА_10 , 2005 року народження. є особою, яка згідно чинного законодавства України не досягла статевої зрілості, та цілісність її дівочої пліви під час вчинення щодо неї злочину не була порушена, оскільки анатомічна будова пліви розтяжима, піддатлива, не виключає можливості здійснення статевого акту і без порушення її цілісності, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №09-2296/2018 від 04.06.2018.

Крім того, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_8 , 22 березня 2018 року, приблизно після 8 години 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , нехтуючи загальноприйнятими нормами моральності, маючи злочинний умисел, вирішив вчинити жорстоке поводження з двома кішками, які мешкали в сім`ї ОСОБА_12 у вказаній квартирі, шляхом знущання над тваринами, із застосуванням жорстоких методів.
Реалізуючи свій злочинний умисел щодо жорстокого поводження з тваринами, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел на завдання тваринам істотного болю, страждання, дій, які мають характер мучення, застосував жорстокий метод поводження з ними, а саме: позбавив їх можливості вдихати повітря шляхом обмеження доступу кисню, з використанням в якості знаряддя злочину наявного у нього простирадла, яким удушив кішку сірої і кішку рудої масті, від чого настала загибель тварин.
Після того, як ОСОБА_8 позбавив жорстоким способом життя двох кішок, він демонстративно показав трупи кішок ОСОБА_9 . На трупі кішки сірої масті виявлено, що шкіра навколо ніздрів і нижньої губи справа забруднена підсохлими темно-червоними масами і червоною рідиною, що виділяється з ніздрів. На трупі кішки рудої масті на нижній губі справа виявлено ділянку підсохлої тканини, яка має ознаки счесування поверхневих тканин, що могли статися зажиттєво, або невдовзі після настання смерті. Зазначені ушкодження нижньої губи справа могли бути нанесені тупим предметом у процесі насильницького утримування тварини, або спробах її зловити. Також, у кішок ексудат у просвіті верхніх дихальних шляхів утворились зажиттево у разі захоплення глотки, гортані, трахеї, бронхів, легенів. У кішок зажиттево утворився гострий набряк легень, та трупний трансудат легенів. Гострий набряк є однією з основних ланок патогенезу загибелі та явного удушення.
Смерть двох кішок, сірої та рудої масті, домашніх, безпородних, настала в результаті обмеження їм доступу до свіжого повітря, дії, які призвели до такого обмеження, що причинили смерть з тяжкими стражданнями тварин, ушкодження на тілі кішки рудої масті, які утворились зажиттево, є болісними і спричинили страждання тварини, що підтверджено висновком судово-ветиринарної експертизи № 05-2018 від 30.05.2018.

Надалі, упродовж своєї злочинної діяльності, ОСОБА_8 , 22 березня 2018 року, приблизно о 09 годині, перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходилася мати його співмешканки - ОСОБА_13 , яка через хворобу, пов`язану з руховим розладом ніг, не могла самостійно пересуватися та фактично вела лежачий спосіб життя.
Саме в той час у ОСОБА_8 , який, відчуваючи безкарність за вчинені злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості відносно малолітньої дитини, виник злочинний умисел, направлений на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства стосовно ОСОБА_13 , 1946 року народження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, та, використовуючи ту обставину, що в квартирі нікого крім нього та матері його співмешканки не було та ніхто не зможе завадити доведенню його умислу до кінця, спочатку, взявши на столі в приміщенні кухні кухонний ніж, щоб застосувати його в якості знаряддя злочину, увійшов до лежачої на ліжку в спальній кімнаті ОСОБА_13 , та, намагаючись вплинути на останню психологічно, погрожуючи ножем, який утримував в своїй правій руці, наказав їй не чинити йому опір.
Після чого, ОСОБА_8 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, використовуючи в якості знаряддя злочину липку стрічку, яку заздалегідь взяв в іншій кімнаті вказаної квартири, проти волі ОСОБА_13 заклеїв нею їй рота. Потім ОСОБА_8 , перевернув потерпілу на живіт, застосовуючи в якості знаряддя злочину пластикові хомути, які також заздалегідь взяв в іншій кімнаті за місцем вказаного проживання, використовуючи свою фізичну перевагу над ОСОБА_13 , зв`язав ними її руки, і в подальшому, нехтуючи тією обставиною, що вона є особою похилого віку, діючи з використанням безпорадного стану потерпілої, всупереч її волі, вступив з нею у статеві зносини.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_13 синці на руках, які утворились в результаті ударів-здавлень. Ушкодження утворилися в ділянках верхніх кінцівок на тильних поверхнях обох кистей рук. Вищевказані пошкодження виникли в результаті травматичного впливу тупих предметів, як результат застосування спецзасобів - кайданок чи інших предметів з вищезазначеною характеристикою, в умовах здійснення насильницького статевого акту та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновками судово-медичних експертиз № 09-1990/2018-ая/17 від 10.05.2018 та №09-2486/2018 від 14.06.2018р.

Крім того, 22 березня 2018 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, після вчиненого ним зґвалтування ОСОБА_13 , 1946 року народження, ОСОБА_8 продовжував перебувати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де в спальній кімнаті залишилася потерпіла, яка через хворобу, пов`язану з руховим розладом ніг, не могла самостійно пересуватися та фактично вела лежачий спосіб життя.
Саме в той час ОСОБА_8 , відчуваючи безкарність за вчинені злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості у відношенні малолітньої дитини, а також особи похилого віку, якою є ОСОБА_13 , виник умисел, направлений на незаконне позбавлення волі останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , користуючись тією обставиною, що крім нього та лежачої малорухомої ОСОБА_13 в квартирі нікого не було, і, будучи впевненим у тому, що йому ніхто не зможе завадити доведенню його злочинного умислу до кінця, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, легковажно ставлячись до настання будь-яких наслідків, діючи умисно, свідомо, залишив у спальній кімнаті зі зв`язаними пластиковими хомутами руками та із заклеєним скотчем ротом потерпілу, що ним було вчинено особисто у зв`язку із скоєнням зґвалтування.
Таким чином, ОСОБА_8 , діючи зі злочинним умислом, після того, як заклеївши рот жінці похилого віку, якою є ОСОБА_13 , та, зв`язавши їй руки, залишивши останню у лежачому положенні у ліжку її спальної кімнати, вчинив всі дії, які вважав за необхідне, для виключення її можливості вільно обирати за своєю волею місце свого знаходження та пересування. В такому положенні ОСОБА_8 утримував ОСОБА_13 приблизно до 13 години того ж дня протягом декількох хвилин, доки зазначені дії не почала припиняти ОСОБА_9 - донька потерпілої ОСОБА_13 , яка саме в той час прийшла додому та помітила, що її мати перебувала у стані позбавлення волі.
У свою чергу ОСОБА_8 , після того як ОСОБА_9 з`явилася у квартирі, продовжуючи свої протиправні дії, поєднані єдиним злочинним умислом, бажаючи завадити останній звільненню її матері, діючи з метою незаконного позбавлення волі щодо двох осіб, застосовуючи психологічний вплив та свою фізичну силу, використовуючи в якості знарядь злочинів наявні у нього кухонний ніж та пластикові хомути, спочатку, погрожуючи ножем, залякав ОСОБА_9 , а потім зв`язав зазначеними хомутами руки та ноги останньої.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив всі дії, які вважав за необхідне, позбавивши ОСОБА_9 можливості вільного пересування, виключивши можливість їй вільно обирати за своєю волею місце свого знаходження.
Приблизно о 14 годині того ж дня ОСОБА_9 , скориставшись тією обставиною, що ОСОБА_8 вийшов із квартири, самостійно змогла розрізати пластикові хомути на її руках і ногах, а потім, звільнивши свою матір, повідомила про скоєні злочини ОСОБА_8 за телефоном на чергову лінію поліції «102».
В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_13 синці, які утворились в результаті ударів-здавлень, ушкоджено верхні кінцівки на тильних поверхнях обох кистей рук, вищевказані пошкодження виникли в результаті травматичного впливу тупих предметів, як результат застосування спецзасобів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 09-1990/2018-ая/17 від 10.05.2018 року.

В апеляційній скарзі захисник посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що сторона обвинувачення не довела винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів поза розумним сумнівом, а суд першої інстанції, приймаючи докази сторони обвинувачення за основу, не надав їм належної оцінки, не з`ясував, якими доказами прокурор спростовує докази обвинуваченого. Наголосив, що жодна з долучених судово-медичних експертиз не дала чіткої відповіді на поставлені питання, а деякі відповіді експертів носять характер припущень, а допитані експерти також не надали чіткої відповіді на питання про те, що відносно потерпілих ОСОБА_8 застосовував насильницькі дії у спосіб, зазначений в обвинувальному акті. Указав, що показання потерпілих та свідків суттєво різняться між собою, а окремі свідки взагалі не були очевидцями події, а про обставини справи їм відомо зі слів потерпілих.

Крім того зазначив, що протоколи огляду місця події від 22.03.2018 року та 23.04.2018 року були складені з порушенням КПК України, а речові докази, які були вилучені під час проведення цих слідчих дій, оформлені та зібрані з порушенням КПК України. Указав, що частина речових доказів не була відкрита стороні захисту в порядку передбаченому ст.290 КПК України.

Просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження з обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.299, ч.2 ст.146, ч.2 ст.156, ч.2 ст.152, ч.4 ст.152 КК України - закрити.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що він не причетний до вчинення злочинів, а потерпілі його обмовили, оскільки хочуть позбавитися його. Наголосив, що протоколи огляду місця події від 22.03.2018 року та 23.04.2018 року та протокол огляду предмета від 24.04.2018 року, були складені з порушенням КПК України, а вилучені під час проведення цих слідчих дій речові докази, оформлені та зібрані з порушенням КПК України. Указав, що частина речових доказів не була відкрита стороні захисту в порядку передбаченому ст.290 КПК України. На думку обвинуваченого сторона обвинувачення не довела його винуватість у вчиненні злочинів поза розумним сумнівом. Зазначив, що обвинувачення фактично ґрунтується лише на показаннях потерпілих, які мають істотні суперечності між собою, а також з показаннями інших свідків та письмовими доказами, які містяться у кримінальному провадженні.

Зазначив, що докази у кримінальному провадженні сфальсифіковані органами досудового розслідування, до нього під час досудового розслідування застосовувався фізичний та психологічний тиск, а посилання суду на закриття кримінального провадження за його заявою, не може свідчити про належну перевірку.

Указав, що судом було безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотань про проведення судових експертиз, проведення слідчих дій. Зазначив, що суд не надав йому достатнього часу для підготовки до судових дебатів та обмежився лише 15 хвилинами, а матеріали кримінального провадження не містять технічних носіїв зі звукозаписами судових засідань від 13.03.2019 року, 06.08.2019 року, 12.09.2019 року, 12.11.2019 року, 12.12.2019 року.

Просить вирок суду скасувати а кримінальне провадження відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.2 ст.152, ч.2 ст.146, ч.2 ст.156, ч.3 ст.153, ч.1 ст.299 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_13 показала., що вона разом із донькою ОСОБА_9 і її малолітніми дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно з 2013 року з ними став проживати ОСОБА_14 , який співмешкав із її донькою. Вона через похилий вік та хворобу ніг постійно знаходиться у лежачому положенні. Влітку 2017 року вони дізналися від своєї онуки ОСОБА_10 , що ОСОБА_8 приблизно із січня 2016 року її розбещував, роздягав, торкався її статевих органів, ґвалтував неприродним способом, погрожуючи при цьому їй пістолетом та психологічно. ОСОБА_8 постійно погрожував їй і її близьким, вимагав гроші та продати квартиру. ОСОБА_9 декілька разів виганяла ОСОБА_15 з квартири, але він все одно продовжував проживати із ними. Вранці 22 березня 2018 року коли вона перебувала у своїй кімнаті, а її донька ОСОБА_9 пішла на роботу, а діти до школи, до її кімнати в спідній білизні зайшов ОСОБА_8 , взяв у руки ніж та погрожуючи ним, заклеїв їй рот скотчем, перевернув її на живіт, зв`язав руки пластиковими хомутами та зґвалтував природнім шляхом. Після того, як він залишив її в такому положенні на ліжку, вона чула з іншої кімнати крик кішок. Біля 13 год. її донька ОСОБА_9 повернулася додому та ОСОБА_8 знов, погрожуючи ножом, посадив на стілець ОСОБА_9 та зв`язав її. Після чого пішов з ножом за дітьми до школи. Донька змогла розв`язати на собі хомути, потім звільнила її, зателефонувала до поліції та повідомила про злочин. Коли ОСОБА_8 повернувся, донька ОСОБА_9 його не пустила до квартири до приїзду поліції.

Потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_8 проживав разом з нею, її матір`ю та малолітніми дітьми приблизно з 2012 року. З січня 2017 року її мати не може самостійно пересуватися у зв`язку із защемленням хребта. Під час спільного проживання сварок між нею з дітьми та ОСОБА_8 не виникало, іноді він сварився із її матір`ю ОСОБА_13 через те, що не допомагав їй по господарству та не заробляв грошей. На початку серпня 2017 року, її малолітня донька ОСОБА_10 розповіла про те, що приблизно з січня 2016 року ОСОБА_8 розбещував її, ґвалтував неприродним способом та знімав все на відео на телефон. При цьому бив доньку по животу, голові та погрожував пістолетом, щоб вона нікому нічого не розповідала. 08 серпня 2017 року вона підійшла до ОСОБА_8 і почала з`ясовувати з ним ці обставини, після чого вигнала його з дому. Але пізно ввечері цього ж дня ОСОБА_8 повернувся додому та погрожуючи їй пістолетом запропонував зайнятися сексом утрьох з малолітньою донькою ОСОБА_10 . Розбудивши дитину він, погрожуючи пістолетом, примусив ОСОБА_10 зайнятися з ним оральним сексом. Потім зайнявся сексом із нею природним способом. Після цього вона з донькою направилися разом у ванну кімнату помитися, куди до них зайшов і ОСОБА_8 та вдруге задовольнив з донькою статеву пристрасть неприроднім шляхом, знімаючи все на мобільний телефон. Біля 2 год. ночі донька ОСОБА_10 почала задихатися та вона викликала швидку, після чого лікарі надали їй медичну допомогу. Про це вона повідомила поліцію, але через те, що сплило багато часу та за відсутності доказів, ОСОБА_8 не було притягнуто до відповідальності. До початку березня 2018 року в родині було все спокійно, але потім донька повідомила, що ОСОБА_8 знов став їй погрожувати та чіпати. Вранці 21 березня 2018 року вона попросила ОСОБА_8 покинути їх та більше не повертатися, після чого пішла на роботу, а діти - до школи. ОСОБА_8 залишився разом із її хворою матір`ю у квартирі. Коли приблизно о 12 год. вона повернулася додому, то побачила в кімнаті ОСОБА_8 з ножом в руках, а поруч лежала на животі зв`язана її матір. ОСОБА_8 попередив її, що якщо вона не буде підкорятися, то він поріже ножом матір. На підтвердження своїх слів він показав їй у сусідній кімнаті на підлозі дві мертві кішки. Потім наказав їй сісти на стілець, зв`язав їй руки та ноги пластмасовими хомутами, заклеїв їй рот скотчем та пішов до школи за дітьми. Вона змогла звільнитися та зателефонувала до поліції та до класного керівника сина, щоб дітей не випускали зі школи. Побоюючись повернення ОСОБА_8 , вона намагалася зачинити двері на ключ, але замок був пошкоджений, а тому вона рукою тримала ручку дверей та не пускала до квартири ОСОБА_8 після його повернення, аж поки не приїхали працівники поліції.

В суді малолітня потерпіла ОСОБА_10 показала, що приблизно з літа 2015 року співмешканець матері ОСОБА_8 став приділяти їй більше уваги, став цілувати та чіплятися до неї, торкатися її грудей, пахової зони спочатку руками, потім губами та статевим органом. Вона йому спочатку нічого не казала, бо була маленька та не розуміла, що відбувається. Потім він розказав їй про секс, показав порнографічне відео на телефоні. Через деякий час став примушувати її займатися з ним оральним сексом, погрожуючи пістолетом, який на її думку був бойовим. Якщо вона чинила супротив, ОСОБА_8 бив її у живіт, по спині, голові та погрожував вбити всю сім`ю. Погрози вітчима вона сприймала реально та побоюючись за своє та своїх рідних здоров`я та життя, терпіла знущання та розпусні дії щодо себе зі сторони ОСОБА_8 . У серпні 2017 року вона вирішила розповісти матері про сексуальне насильство. Остання пообіцяла поговорити з ОСОБА_8 . Вночі 08 серпня 2017 року до її кімнати зайшла її мати та ОСОБА_8 , який тримав в руках пістолет та погрожував, що вб`є їх з матір`ю. Після чого примусив її задовольнити його статеву пристрасть неприродним способом-оральним. Потім він у її присутності зайнявся сексом з її матір`ю. Надалі вона з мамою пішли до ванної кімнати помитися, куди з пістолетом знов зайшов ОСОБА_8 і повторно примусив її зайнятися з ним оральним сексом. Після чого вони пішли спати. Вночі вона почала задихатися через нервовий стрес та мати викликала швидку і їй надали медичну допомогу.

Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання потерпілих, як про це стверджують захисник та обвинувачений в апеляційних скаргах, матеріали кримінального провадження не містять, а також не були надані стороною захисту під час апеляційного розгляду.

Показання потерпілих підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , згідно яким, приблизно наприкінці березня 2018 року в 14:00 год. під час проведення уроку на мобільний телефон ОСОБА_16 , з номеру ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_9 та попросила, щоб ОСОБА_16 не віддавала дітей її співмешканцю, який, з її слів, пішов озброєний до школи за дітьми. Після закінчення уроку, ОСОБА_16 розповіла про це директору школи ОСОБА_20 та повернулася до класу. Після цього ОСОБА_10 відвели до директора, де вона, в присутності вищевказаних свідків, повідомила що вона та її молодший брат проживають разом з бабусею, мамою та ОСОБА_8 , який проявляв до неї увагу та залицявся. Вона вважала, що це тільки прояви уваги до неї з боку ОСОБА_8 як батька. Ці події відбувалися, коли вдома нікого не було. Він цілував ОСОБА_10 , торкався різних частин її тіла, в тому числі в інтимних місцях. При цьому ОСОБА_10 також розказала, що 08 січня 2017 року її мати прийшла додому та побачила, що вона та ОСОБА_8 займаються оральним сексом. Влітку 2017 року вночі, коли ОСОБА_10 спала у кімнаті разом з мамою, до них зайшов ОСОБА_8 , після чого інтимні стосунки були між матір`ю та ОСОБА_8 , потім відбулися з нею. Оскільки ОСОБА_10 стало погано, мати викликала швидку. Після розмови з дівчинкою свідки зателефонували до ОСОБА_22 , який є батьком дітей, та попросили, щоб він приїхав та їх забрав. Під час бесіди вівся письмовий протокол, який на наступний день був направлений начальнику управління освіти для відповідного реагування.

Показання вищевказаних свідків підтверджуються даними протоколу №14 позачергового засідання Ради профілактики правопорушень ХЗОШ №153 від 22 березня 2018 року, згідно якого на засіданні школи була розглянута нестандартна ситуація, яка сталася у родині ОСОБА_12 та інформація, яку повідомила ОСОБА_23 , учениця 7А класу щодо стосунків у її родині. На засіданні було постановлено передати повідомлення до Управління освіти адміністрації Новобаварського району стосовно родини ОСОБА_12 , а класним керівникам дітей Полушкіних, соціальному педагогу школи зобов`язано здійснити позачергову перевірку житлово-побутових умов проживання дітей в родині (т.2 а.с.133-135).

Згідно даним повідомлення від 23 березня 2018 року начальник Управління освіти адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради звернувся до Новобаварського ВП про вжиття заходів реагування в межах компетенції щодо випадку, який стався у родині малолітніх ОСОБА_24 та ОСОБА_25 (т.1 а.с.99-100).

Показання потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_13 про вчинення ОСОБА_8 злочинних дій щодо потерпілої ОСОБА_13 та двох кішок підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_26 , який пояснив, що в березні 2018 року надійшов виклик на номер «102» за фактом зґвалтування за адресою: АДРЕСА_3 . По прибуттю на місце події, їх зустріла потерпіла ОСОБА_9 , яка розказала про злочин, вчинений її співмешканцем, показала у кімнаті другу потерпілу ОСОБА_13 , яка була зв`язана та лежала у ліжку. ОСОБА_9 розповіла про те, що її співмешканець ОСОБА_8 протягом декількох років ґвалтував її та її малолітню доньку, а потім зґвалтував і її матір, вбив 2 кішок, які лежали на підлозі та пішов озброєний пістолетом до школи за її дітьми. Після отримання такої інформації, він подзвонив до школи, повідомив про вказаний факт та почали пошуки обвинуваченого на прилеглих територіях. Через деякий час, ОСОБА_8 був виявлений на щитовій під стелею, на останньому поверху у під`їзді.

Показання потерпілих та свідків також підтверджуються даними протоколів оглядів місця події від 22 березня 2018 року, 18 квітня 2018 року, 24 квітня 2018 року, в ході яких було оглянуто квартиру, в які проживають ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 та міжсходовий майданчик, розташований між другим та третім поверхами під`їзду №2 за вказаною адресою. В ході проведення оглядів було зафіксовано обстановку на місці події, виявлено та зафіксовано місце розташування двох трупів котів. Також з місця події були виявлені та вилучені: три мобільних телефони моделі Самсунг та Xiаomi, ноутбук Accer, системний блок, картка пам`яті, рушник, простирадло, нічна сорочка, пакет з хомутами білого кольору, два рулони скотчу, фрагменти скотчу з волоссям, сім пластикових хомутів білого кольору, п`ять розірваних хомутів білого кольору, два фрагменти хомутів чорного кольору, фрагменти тканини, змиви СПР на ВЛС. У кімнаті, розташованій наприкінці коридору з правого боку, в лівому куті розібраного дивану були виявлені та вилучені предмети схожі на пістолет та глушник. На предметі, схожому на пістолет мається маркування НОМЕР_1 ,калібр 4,5 мм ,№ НОМЕР_2 . На міжсходовому майданчику між другим та третім поверхами під`їзду №2 справа при підйомі сходами, на стіні, зверху на металевій шафі провайдера Інтернет виявлено та вилучено ніж господарсько-побутового призначення з нержавіючої сталі, з дерев`яною ручкою, який був упакований в паперовий конверт та яким, зі слів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 погрожував їй та її матері 22 березня 2018 року (т.1 к/п а.с.12-27, т.2 к/п а.с.133-135, т.2 к/п а.с.167-171).

Вказані слідчі дії були проведенні відповідно до вимог ст.ст.236-237 КПК України, з дозволу ОСОБА_13 , яка є володільцем Ѕ частини кватири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності (а.с.36-37 т.1), а також на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 квітня 2018 року (а.с.182-183 т.2).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №09-1990/2018р. від 10 травня 2018 року, у ОСОБА_13 встановлені синці на руках, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-здавлення та могли бути отримані протягом однієї доби до моменту огляду, який відбувся 22 березня 2018 року о 19.35 год. і відносяться до легких тілесних ушкоджень. (т.1 к/п а.с.135-136)

Відповідно до висновку судово-ветеринарної експертизи №05-2018р. від 30 травня 2018 року, на трупі кішки сірої масті виявлено, що шкіра навколо ніздрів і нижньої губи справа забруднена підсохлими темно-червоними масами і червоною рідиною, що виділяється з ніздрів. На трупі кішки рудої масті на нижній губі справа виявлено ділянку підсохлої тканини, яка має ознаки счесування поверхневих тканин, що могли статися зажиттєво, або невдовзі після настання смерті. Зазначені ушкодження нижньої губи справа могли бути нанесені тупим предметом у процесі насильницького утримування тварини, або спробах її зловити. Також, у кішок ексудат у просвіті верхніх дихальних шляхів утворились зажиттево у разі захоплення глотки, гортані, трахеї, бронхів, легенів. У кішок зажиттево утворився гострий набряк легень, та трупний трансудат легенів. Гострий набряк є однією з основних ланок патогенезу загибелі та явного удушення. Смерть двох кішок, сірої та рудої масті, домашніх, безпородних, настала в результаті обмеження їм доступу до свіжого повітря, дії, які призвели до такого обмеження, що причинили смерть з тяжкими стражданнями тварин, ушкодження на тілі кішки рудої масті, які утворились зажиттево, є болісними і спричинили страждання тварини (а.с.155-177т.1 к/п).

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи №09-2296/2018 від 04 червня 2018 року у ОСОБА_10 на момент її огляду тілесних ушкоджень та їх слідів не виявлено. Цілісність дівочої пліви не порушена, але анатомічна будова якої (розтяжима, піддатлива) не виключає можливості здійснення статевого акту і без порушення її цілісності (т.1 к/п а.с.179).

Таким чином, сукупністю вищенаведених показань потерпілих, свідків та доказів, а також інших доказів, на які є посилання у вироку, і які узгоджуються між собою та не викликають сумніву в їх об`єктивності, спростовуються доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про непричетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.152, ч.2 ст.146, ч.2 ст.156, ч.3 ст.153, ч.1 ст.299 КК України.

Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що судом було безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотань про проведення судових експертиз, слідчих дій, позбавлені підґрунтя.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, всі клопотання сторони захисту були розглянуті судом в установленому процесуальним законом порядку і по ним прийняті рішення з наведенням відповідних мотивів їх прийняття.

Доводи скарги обвинуваченого про те, що під час досудового розслідування до нього застосовувалися фізичне та психологічне насильство спростовуються постановою старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області про закриття кримінального провадження від 19 жовтня 2018 року за відсутністю в діянні працівників Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України (т.3 а.с.143-146).
В ході проведення досудового розслідування звернення ОСОБА_8 від 25 червня 2018 року про застосування до нього незаконних дій з боку працівників поліції, а саме фізичної сили та психологічного насильства, було всебічно, повно перевірено, у тому числі було допитано працівників поліції ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 . За результатами досудового розслідування факти, які були наведені обвинуваченим ОСОБА_8 у своєму зверненні, не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Наведені в апеляційних скаргах обвинуваченого та захисника доводи про те, що протоколи огляду місця події від 22.03.2018 року та 23.04.2018 року були складені з порушенням КПК України, а речові докази, які були вилучені під час проведення цих слідчих дій, оформлені та зібрані з порушенням КПК України, є безпідставними.

Згідно матеріалів кримінального провадження, протоколи вищевказані слідчих дій складено відповідно до вимог ст.ст.223, 237, 104 КПК України, а вилучені під час їх проведення речові докази, зібрані без порушень процесуального закону.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність посилань сторони захисту на порушення порядку відкриття доказів по даному кримінальному провадженню, оскільки вони спростовуються даними протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, згідно яким підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_32 , яка здійснювала захист ОСОБА_8 під час досудового розслідування, були ознайомлені з матеріалами в повному обсязі і будь яких клопотань чи скарг не заявляли, про що захисник та підозрюваний власноруч, письмово засвідчили у цих процесуальних документах (т.3 к/п а.с.127-128).
До того ж сторона захисту мала можливість заявити клопотання про надання їм для огляду речових доказів, однак ні обвинувачений, ні захисник цим правом скористатися бажання не виявили, хоча і володіли інформацією щодо зберігання речових доказів та порядок їх отримання.

Твердження обвинуваченого про порушення його права на захист внаслідок ненадання йому судом першої інстанції достатнього часу для підготовки до судових дебатів, є надуманими.

Як слідує зі змісту звукозапису судового засідання від 23 грудня 2019 року та даними журналу судового засідання, клопотання сторони захисту про надання часу для підготовки до судових дебатів було судом задоволено, і судовий розгляд відкладено на 10 січня 2020 року, тобто на 18 днів (т.3 а.с.204-208).

Що стосується повторно заявленого 10 січня 2020 року ОСОБА_8 клопотання про надання йому ще додаткового часу для підготовки до судових дебатів, то колегія суддів вважає це зловживанням обвинуваченим процесуальними правами, оскільки наданий судом строк у 18 днів для підготовки до судових дебатів є достатнім.

Доводи обвинуваченого про відсутність в матеріалах кримінального провадження технічних носіїв зі звукозаписами судових засідань від 13.03.2019 року, 06.08.2019 року, 12.09.2019 року, 12.11.2019 року, 12.12.2019 року, є необґрунтованими.

Як слідує із матеріалів провадження, 06.08.2019 року, 12.09.2019 року та 12.12.2019 року жодних судових засідань не проводилося, а звукозапис судового засідання від 13.03.2019 року був наданий судом першої інстанції на запит Харківського апеляційного суду.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування вироку за апеляційними скаргами захисника та обвинуваченого - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 22 березня 2018 року по 02 березня 2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: