ВИРОК
іменем України
Справа № 561/622/20

23 квітня 2021 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасників справи:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Зарічне кримінальне провадження № 0000087 від 23 травня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка, Бобровицького району Чернігівської області, фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, проживаючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні п`ятеро малолітніх дітей, з базовою середньою освітою, непрацюючого, у порядку ст. 89 КК України судимості не має, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23 травня 2020 року, приблизно об 18-й годині, ОСОБА_4 , перебуваючи на території, призначеній для обслуговування гаражних приміщень, що по АДРЕСА_2 , де раніше виконував роботи з ремонту маршрутних транспортних засобів належних ФОП ОСОБА_7 , після спільного вживання з потерпілим алкогольних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час суперечки у зв`язку з відмовою ОСОБА_7 , оплатити за виконану ним упродовж 3-х днів до того роботу, після словесної образи ОСОБА_7 , дітей ОСОБА_4 , реалізовуючи свій умисел на заподіяння ОСОБА_7 невизначеного кола тілесних ушкоджень життєво важливих органів, свідомо допускаючи можливість заподіяння смерті останньому, внаслідок цілеспрямованих ударів руками та ногами в область голови, оскільки впродовж декількох років непрофесійно займався одним із видів бойових мистецтв та вивчав техніку рукопашного бою, умисно наніс ОСОБА_7 не менше семи ударів кулаками рук та ногами, зокрема кулаком лівої руки в лобну ділянку голови, один удар кулаком правої руки в підборіддя та один удар правою ногою в лобну ділянку голови, від яких ОСОБА_7 помер. В результаті вказаних дій, за результатом проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 на тілі потерпілого, були виявлені тілесні ушкодження, заподіяні потерпілому прижиттєво, в короткий проміжок часу тупим твердим предметом (предметами) із обмеженою контактуючою поверхнею, зокрема кулаком руки чи ногою, а саме: а) забій м`яких тканин спинки носа та перенісся; смугасте осаднення та садна-ранки спинки носа (з ушкодженнями передніх та бокових різців верхньої щелепи, з забійою раною слизової оболонки верхньої губи та ясневої тканини верхньої щелепи, з забійною раною нижньої губи та з забійною раною кута рота зліва; з синцями-напливниками навколоорбітальних ділянок); б) уламковий перелом кісток носа; перелом верхньої щелепи з переходом ліній переломів в межі гратчастих структур з розповсюдженням перелому по нижньорбітальним кістковим структурам з переходом на шовну межу (з частковим її травматичним розходженням) між великим та малим крилом основної кістки справа з масивними насиченими (майже субтотальними) крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку (що більш інтенсивно виражені в межах основи головного мозку), з крововиливами в м`які тканини обличчя; в) синець підборіддя зліва з переходом на передню поверхню шиї (зліва); г) смугасто-переривчасте осаднення щічно-нижньощелепної ділянки справа, перелому тіла нижньої щелепи справа; д) синець-гематоми підщелепно-шийної ділянки справа; д) гематома та суцільне садно підочно-вилично-скроневої ділянки справа, з крововиливами в м`які тканини голови (з боку внутрішньої поверхні) в скроневій ділянці справа; е) серповидне садно та обширний синиць-гематома («сітчасто-чарункового» вигляду потилично-тім`яної ділянки справа (з крововиливом в м`які тканини голови); ж) обширне переривчасто-зливне осаднення тім`яно-потиличної ділянки зліва (з крововиливами в м`які ткнаини голови); з) синці, садна розгинальних поверхонь ліктьових суглобів; садна передніх поверхонь колінних суглобів.

Згідно висновку експерта № 107 від 24 липня 2020 року причиною смерті ОСОБА_7 є важка відкрита черепно-мозкова травма, множинний відкритий перелом кісток лицевого скелета (кісток носа, гратчастих структур, верхньощелепної кістки з переходом на кісткові структури основи черепа), з масивними крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, що призвело до висхідного набряку структур головного мозку, розвитку мозкової коми, порушення функції центральної нервової системи, зупинки серцевої діяльності та дихання.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисному вбивстві, умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Крім того, на початку серпня 2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу приміщень недіючого колгоспу, що розташовані по АДРЕСА_1 виявив 3 дикорослих рослини коноплі. Будучи обізнаним про наркотичні властивості вказаної рослини та усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, ОСОБА_4 всупереч вимогам Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги і прекурсори та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, незаконно зірвав, привласнив, подрібнив вказані рослини коноплі та впродовж декількох днів після цього висушив їх в побутових умовах з метою подальшого споживання в якості наркотичного засобу, який періодично вживав впродовж 2019 та 2020 року.

23.05.2020 о 19:10 год., після затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисного вбивства, тобто, умисного протиправного заподіянні смерті іншій людині у внутрішній лівій кишені його куртки було виявлено паперовий згорток з наявною в ньому подрібненою сухою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згiдно висновку експерта №2.1-924 вiд 20 липня 2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 6,34 г, обіг якого заборонено.

Вилучений наркотичний засіб є залишками речовини, яку ОСОБА_4 незаконного придбав в серпні 2019 року та зберігав без мети з буту з метою особистого споживання.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту
Під час допиту ОСОБА_4 пояснив, що у травні 2020 року працював у приватного підприємця ОСОБА_7 , виконував роботу зварювальника, з місцем роботи по АДРЕСА_2 . 23 травня 2020 року, близько 10:00 год. прийшов на роботу, де уже перебував ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після цього утрьох вони почали вживати алкогольний напій домашнього виготовлення самогон. До роботи не приступали. В обідню пору ОСОБА_7 запропонував пообідати та під час обіду усі вжили 0,5 л. горілки. Після обіду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхали додому та він залишився з ОСОБА_7 у приміщенні гаража наодинці, а через деякий час обоє вийшли на територію гаражів, де вжили ще по пляшці пива. Обвинувачений знову почав запитувати ОСОБА_7 , коли той віддасть йому заборговані гроші за попередні три дні роботи в сумі 1500,00 грн., мотивуючи це тим, що дома у нього діти, яким треба придбати їжу, на що ОСОБА_7 вказав, що грошей у нього немає та почав некоректно, образливо висловлюватись на адресу малолітніх дітей ОСОБА_4 , що його сильно обурило після чого він заподіяв потерпілому один удар лівою рукою в область лицьової частини голови, після чого той упав на землю та одразу сам піднявся почав рухатись у його сторону, розмахував руками. Обвинувачений заподіяв другий удар правою рукою в область лиця ОСОБА_7 , який після удару впав, та ОСОБА_4 допоміг йому піднятись, після чого заподіяв один удар правою ногою в ліву частину голови потерпілого, який після удару впав та уже не піднімався. За показами обвинуваченого другий удар був найсильнішим, звідки узялась у нього така сила пояснити не зміг. Зрозумівши, що ОСОБА_7 помер ОСОБА_4 пішов до магазину Сова у смт Зарічне, де працює його знайома та біля магазину повідомив телефоном поліцію. Під час допиту ОСОБА_4 неодноразово зазначив, що наміру вбивати ОСОБА_10 не мав, якби останній не ображав його малолітніх дітей нічог б не сталось. Визнав винуватість за ч. 2 ст. 121 КК України. Вину за ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, показавши, що періодично вживає наркотичний засіб канабіс, який був при ньому на момент затримання 23 травня 2020 року. Зазначив, що наркотичну речовину зберігав для власного вжитку, без мети збуту.

За клопотанням сторони обвинувачення з метою доведення винуватості ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 ККУкраїни у судове засідання викликані свідки, які надали наступні покази:
свідок ОСОБА_8 , у судовому засіданні показав, що працює водієм у ОСОБА_11 , якого знає з 2000-х років. ОСОБА_4 знає як зварювальника, який працював у потерпілого з квітня 2020 року. Свідок 23 травня 2020 року прийшов на роботу близько 09:00 год., була субота, згодом прийшов ОСОБА_4 , який сказав, що не дуже налаштований працювати, бо у нього проблеми дома, згадував, що має забрати у ОСОБА_7 гроші за роботу. Свідок запропонував йому приступити до ремонту автобуса, який вони розпочали. Близько 13:30 - 14:00 год. ОСОБА_7 зайшов до гаражного боксу, де вони працювали та запропонував пообідати, на що вони погодились. Потерпілий пішов готувати обід на кухню. В гаражі у цей час були ОСОБА_4 та ОСОБА_9 . За обідом сварок не було, велась звичайна бесіда, усі крім ОСОБА_9 вжили алкогольні напої пляшку горілки 0,5 літра на трьох. Пообіді, близько 15:00 свідок та ОСОБА_9 , пішли додому, а ОСОБА_7 та ОСОБА_12 залишились. Близько 18:00 до нього зателефонував водій на прізвище ОСОБА_13 та повідомили про вбивство ОСОБА_7 . Змін у поведінці ОСОБА_4 після вживання алкоголю свідок не помітив у цей день та не зауважував цього раніше. Конфліктів у цей день та раніше в колективі не було. Вказав, що раніше ОСОБА_7 інколи робив зауваження до ОСОБА_4 щодо якості виконаної роботи. Щодо оплати за роботу свідок нічого не повідомив, бо цього не знає, зі слів обвинуваченого знає, що ОСОБА_7 заборгував обвинуваченому близько 1000,00 гривень. Загалом вказав, що відносини у колективі 23 травня 2020 року були звичні, нічого особливого не відбувалось.

свідок ОСОБА_14 , працює продавцем у магазині Ластівка (Сова) у АДРЕСА_2 , який знаходиться на відстані близько 1-го кілометра до приміщень АТП. Є близькою подругою цивільної дружини обвинуваченого та особисто знайомою з обвинуваченим Під час допиту показала, що близько 18:00 год. ввечері 23 травня 2020 року ОСОБА_4 , прийшов до неї в магазин та сказав, що вбив ОСОБА_15 , вона почула як вибив зуба. Згодом пояснив, що убив ОСОБА_7 . Коли вона його розпитала, чому так сталось він сказав через те, що він нецензурно висловився щодо його дітей. Вона почала розпитувати його як це сталось, бо сприйняла цю інформацію скептично, на що ОСОБА_4 відповів, що заподіяв потерпілому удари рукою, ногою. Стан ОСОБА_4 свідок оцінює, як сердитий, ображений, збуджений, він постійно повторював, що не зробив би цього, якби потерпілий не ображав його дітей. На запитання прокурора конкретно відтворити слова обвинуваченого свідок показала, що зайшовши до магазину декілька разів ОСОБА_4 сказав, що не зробив би цього, якби ОСОБА_7 не ображав його дітей. Дослівно: після пропозиції обвинуваченого розрахуватись ОСОБА_7 запитав скільки дітям років, ОСОБА_4 відповів …, після чого ОСОБА_7 сказав - Хай сосуть х.. вже дорослі. Обвинувачений говорив чітко, але у його стані були помітні ознаки сп`яніння (його хитало). На правій руці на середньому пальці була ссадина, сліди крові на правій кросівці, бризки крові на литці та пляма крові на правому коліні. Після чого попросив подзвонити у поліції, бо у нього немає коштів на рахунку, на що вона сказала, що до поліції дзвінок безкоштовний, він взяв пляшку пива в магазині та викликав поліцію, яка приїхала через 40 50 хв. Про можливі мотиви помсти, чи інші мотиви вбивства свідкові невідомо. Зі слів співмешканки ОСОБА_4 раніше чула, що ОСОБА_7 заборгував йому за виконану роботу. Відносини у сім`ї ОСОБА_4 характеризує, як дуже добрі, його особисто характеризує, як дбайливого батька. Вказує, що раніше ОСОБА_4 працював у іншого підприємця у смт Зарічне та у м. Києві.

свідок ОСОБА_9 , працює водієм у ФОП ОСОБА_11 . ОСОБА_4 знає як співробітника, який працював там зварювальником. Вранці 23 травня 2020 року прийшов на роботу, де вже були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які приступили до роботи. Після чого близько 10:00 год. прийшов ОСОБА_4 і свідок запитав його чи буде він щось робити, на що останній відповів, що не буде, чому не пояснив. ОСОБА_4 до роботи не приступив, періодично підходив до ОСОБА_16 , до свідка, а найбільше перебував біля ОСОБА_7 , щось його допитувався. Близько 14:00 ОСОБА_7 запропонував пообідати, після обіду свідок пішов додому, разом з ОСОБА_8 . Стан обвинуваченого у цей день був звичайним. Орієнтовно в 18:30 год. до нього зателефонував знайомий, колишній водій, який повідомив, що з ОСОБА_7 , щось сталось, прийшовши на територію АТП довідався про вбивство. Про грошові розрахунки потерпілого з ОСОБА_7 свідок не знає, але засвідчив, що йому відомо про оплату 400,00 грн. за день роботи. Факт словесної образи, чи попередніх конфліктів між потерпілим та обвинуваченим свідок не підтвердив.

потерпілий ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 показав про те, що 23 травня 2020 року, коли він перебував у м. Рівне його повідомили про заподіяння смерті його батькові ОСОБА_7 . По дорозі до смт Зарічне дізнався, що до вбивства причетний ОСОБА_4 , якого він раніше бачив лише один раз. Судом враховано, що потерпілому заподіяна шкода, пов`язана із смертю близької людини. У судових дебатах ОСОБА_6 просив суворо покарати обвинуваченого.

Стороною обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України надано, а судом досліджено наступні докази:
рапорт ОСОБА_17 на ім`я начальника Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області про те, що 23 травня 2020 об 18:05 год. надійшло повідомлення на службу 102, від ОСОБА_4 з моб. тел. НОМЕР_1 , що 23 травня 2020 року об 18:04 год. у смт Зарічне, ним нанесено тілесні ушкодження роботодавцю ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав без ознак життя (т.1 аркуш матеріалів досудового розслідування 1) (далі а. с.);

протокол затримання, підозрюваного у вчиненні злочину від 23 травня 2020 року, з фототаблицею згідно якого ОСОБА_4 затриманий об 19:10 год. 23 травня 2020 року. При затриманні виявлено та вилучено у підозрюваного суху речовину в паперовому згортку, упаковану в сейф - пакет НПУ ГСУ, мобільний телефон марки Alcatel, куртку чорного кольору зі слідами бурого кольору, спортивні штани чорного кольору зі слідами, схожими на кров, кросівки сині, з підошвою білого кольору зі слідами бурого кольору (т. 1 а. с. 19-23);

постанову про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 23 травня 2020 року, якою суху речовину в паперовому згортку, упаковану в сейф - пакет НПУ ГСУ, мобільний телефон марки Alcatel, куртку чорного кольору зі слідами бурого кольору, спортивні штани чорного кольору зі слідами, схожими на кров, кросівки сині, з підошвою білого кольору зі слідами бурого кольору вилучені під час проведення обшуку ОСОБА_4 , поміщені до сейф пакетів НПУ та визнані та прилучені до кримінального провадження як речові докази (т. 1 а. с. 29);

витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 21013927 від 26 травня 2020 року (а. с. 34), згідно якого право власності на об`єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 не зареєстроване;

ухвалу слідчого судді від 26 травня 2020 року у справі №561/383/20 (т. 1 а. с. 35-36), якою накладено арешт на майно належне ОСОБА_4 , вилучене при його затриманні та проведенні особистого обшуку 23 травня 2020 року, зокрема, суху рослинну речовину, яка знаходилася у паперовому згортку та яку поміщено до крафт-пакету НПУ ГСУ, мобільний телефон марки «ALCATEL», який упаковано в сейф-пакет НПУ ГСУ № ЕХР013083, куртку чорного кольору зі слідами бурого кольору, схожими на кров, яку упаковано в крафт-пакет НПУ ГСУ, спортивні штани чорного кольору зі слідами бурого кольору, схожими на кров, які упаковано в паперовий ящик, кросівки синього кольору з білою підошвою, зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, які упаковано в паперовий ящик, позбавивши власника права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні;

протокол огляду місця події від 23 травня 2020 року з додатками (т. 1 а. с. 37-55) під час якого оглянуто територію, що з адресою: АДРЕСА_2 та вилучено шапку камуфляжного забарвлення, зі слідами бурого кольору, схожими на кров, яку упаковано в крафт-пакет НПУ ГСУ; частину тканини сірого кольору зі слідами , схожими на кров, яку упаковано в крафт-пакет НПУ ГСУ; мобільний телефон марки «ХІАОМІ» та два мобільні телефони марки «NOKIA», які упаковано в сейф-пакет НПУ № ЕХР0252157; два змиви речовини бурого кольору, схожі на кров, з асфальтованого покриття (умовні позначення № 3 та № 4) та два контрольні зразки до них;

постанову про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 23 травня 2020 року, якою речі та предмети у попередньому пункті, вилучені, упаковані в крафт-пакети НПУ ГСУ, прилучені до матеріалів кримінального провадження як речові докази (т. 1 а. с. 56);

ухвалу слідчого судді від 26 травня 2020 року у справі №561/383/20 (т. 1 а. с. 60-61), якою надано дозвіл слідчому на огляд території, прилеглої до приміщень гаражів, що по АДРЕСА_2 , з метою огляду та вилучення: шапки камуфляжного забарвлення, на якій наявні сліди бурого кольору, зовні схожі на кров, яку упаковано в крафт-пакет НПУ ГСУ; частини тканини сірого кольору, зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, яку упаковано в крафт-пакет НПУ ГСУ; мобільний телефон марки «ХІАОМІ» та два мобільні телефони марки «NOKIA», які упаковано в сейф-пакет НПУ № EXP0252157; два змиви речовини бурого кольору, зовні схожої на кров з асфальтного покриття (умовні позначення № 3 та № 4) та два контрольні зразки до них, кожен з яких упаковано в окремі крафт-пакети НПУ ГСУ.

ухвалу від 26 травня 2020 року у справі №561/383/20 (т. 1 а. с. 66), якою накладено арешт на шапку камуфляжного забарвлення, зі слідами бурого кольору, схожими на кров, яку упаковано в крафт-пакет НПУ ГСУ; частину тканини сірого кольору зі слідами , схожими на кров, яку упаковано в крафт-пакет НПУ ГСУ; мобільний телефон марки «ХІАОМІ» та два мобільні телефони марки «NOKIA», які упаковано в сейф-пакет НПУ № ЕХР0252157; два змиви речовини бурого кольору, схожі на кров, з асфальтованого покриття (умовні позначення № 3 та № 4) та два контрольні зразки до них, кожен з яких упаковано в окремі крафт-пакети НПУ ГСУ, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні;

протокол огляду трупа ОСОБА_7 з додатками від 27 травня 2020 року, проведеного з 04:00 по 06:00 год. за участю судово медичного експерта ОСОБА_18 та інспектора криміналіста Сарненського ВП ОСОБА_19 у приміщенні моргу КНП Сарненська ЦРЛ (т. 1 а. с. 67-81);

постанову про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 24 травня 2020 року, якою, вилучені, упаковані в крафт-пакети НПУ ГСУ, прилучені до матеріалів кримінального провадження як речові докази куртку джинсову, на передніх поверхнях якої сліди, схожі на кров; брюки котонові синього кольору з коричневим шкіряним паском, зі слідами на передніх поверхнях колошв, схожими на кров; сорочку сіру в смужку, яка пошкоджена в ділянці коміру та передньої планки, що упаковані в картонну коробку, яка опечатана паперовою биркою з підписами учасників слідчої дії та печаткою «Для пакетів № 217 Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області»; черевики коричневого кольору, на передніх поверхнях яких наявні сліди, схожі на кров, які упаковані в сейф-пакет НПУ № ЕХР0343528; плавки та шкарпетки сірого кольору, які упаковані в сейф-пакет НПУ № ЕХР0281350 (т. 1 а. с. 87-88);

висновок експерта №107 від 24 травня 2020 року (т. 1 а. с. 110-122), відповідно до якого експертиза проведена на підставі постанови слідчого ОСОБА_20 від 23 травня 2020 року, судово-медичним експертом ОСОБА_18 . Сарненського МВ КЗ Обласного бюро судово медичної експертизи. У висновку встановлені тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_7 їх характер та локалізація, а саме: забій м`яких тканин спинки носа та перенісся; смугасте осаднення та садна-ранки спинки носа (з ушкодженнями передніх та бокових різців верхньої щелепи, з забійою раною слизової оболонки верхньої губи та ясневої тканини верхньої щелепи, з забійною раною нижньої губи та з забійною раною кута рота зліва; з синцями-напливниками навколоорбітальних ділянок); б) уламковий перелом кісток носа; перелом верхньої щелепи з переходом ліній переломів в межі гратчастих структур з розповсюдженням перелому по нижньорбітальним кістковим структурам з переходом на шовну межу (з частковим її травматичним розходженням) між великим та малим крилом основної кістки справа з масивними насиченими (майже субтотальними) крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку (що більш інтенсивно виражені в межах основи головного мозку), з крововиливами в м`які тканини обличчя; в) синець підборіддя зліва з переходом на передню поверхню шиї (зліва); г) смугасто-переривчасте осаднення щічно-нижньощелепної ділянки справа, перелому тіла нижньої щелепи справа; д) синець-гематоми підщелепно-шийної ділянки справа; 1.2. гематома та суцільне садно підочно-вилично-скроневої ділянки справа, з крововиливами в м`які тканини голови (з боку внутрішньої поверхні) в скроневій ділянці справа; 1.3. серповидне садно та обширний синиць-гематома («сітчасто-чарункового» вигляду потилично-тім`яної ділянки справа (з крововиливом в м`які тканини голови); 1.4. обширне переривчасто-зливне осаднення тім`яно-потиличної ділянки зліва (з крововиливами в м`які ткнаини голови); 1.5. синці, садна розгинальних поверхонь ліктьових суглобів; садна передніх поверхонь колінних суглобів. Згідно висновку експерта причиною смерті ОСОБА_7 являється важка відкрита черепно-мозкова травма, множинний відкритий перелом кісток лицевого скелета (кісток носа, гратчастих структур, верхньощелепної кістки з переходом на кісткові структури основи черепа), з масивними крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, що призвело до висхідного набряку структур головного мозку, розвитку мозкової коми, порушення функції центральної нервової системи, зупинки серцевої діяльності та дихання. Єксперт зазначила, що ушкодження (описані у п.п. 1.1 1.4) вналідок множинних (не менше семи) травматичних, ударних, ударно стискуючих дій тупим твердим предметом предметом (-ами), можливо внаслідко удару кулаком, ногою без конкретного уточнення. Ушкодження в. п. 1.3 висновку експерта могло виникнути ударом взутою ногою , при цьому тіло потерпілого імовірно находилось у горизонтальному, чи близькому до такого положенні. Ушкодзження, зазначені у п. п. 1.1.-1.4 виновку мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого, згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень №6 від 17 січня 1995 року. Термін заподіяння тілесних ушкоджень відповідає 23 травня 2020 року;

висновок експерта №116+медичні документи від 24 травня 2020 року ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 124-127), відповідно до якого експертиза проведена на підставі постанови слідчого ОСОБА_20 від 23 травня 2020 року, судово-медичним експертом ОСОБА_18 . Сарненського МВ КЗ Обласного бюро судово медичної експертизи. У висновку встановлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , а саме: поверхневі садна тильної поверхні, нижньої частини основної фаланги третього пальця правої кисті, забою м`яких тканин та синця тильної поверхні правої стопи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження виникли внаслідок травматичних ударних (співударних) дій твердим предметом, предметами із обмеженою контактуючою поверхнею.

протокол освідування ОСОБА_4 від 24 травня 2020 року під час якого у нього були відібрані зразки крові (т. 1 а. с. 129);

протокол освідування ОСОБА_4 від 24 травня 2020 року під час якого були зафіксовані тілесні ушкодження ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 130);

заяву ОСОБА_6 від 25 травня 2020 року про дозвіл слідчим входити на територію та у адмінприміщення по АДРЕСА_2 (т. 1 а. с. 166);

протокол проведення слідчого експерименту від 25 травня 2020 року, відповідно до якого такий проведено слідчою СВ Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_21 , за участю підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , спеціаліста, прокурора, понятих та інших осіб з числа поліцейських Слідчий експеримент проводився з 19:02 по 22:10 год. за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 було запропоновано на місці розповісти про події та обставини вчинення ним кримінального правопорушення, на що він погодився. Слідча дія фіксувалась на відеокамеру марки «Panasonic» HDV, відеофайл записаний на флеш носій Kingston 32GB, відеозапис з якого досліджувався у судовому засіданні, при цьому зауважень щодо слідчого експерименту в учасників його проведення не було. Під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, як розвивався конфлікт з потерпілим, як він наносив удари, вказав на мотив, та що робив після вчинення цих дій (т.1 а. с. 167 -172);

висновок судово-психіатричного експерта №88/20 від 04 червня 2020 року (т. 1 а. с. 178-186), відповідно до якого вказана амбулаторна, комісійна, первинна, комплексна судова психолого психіатрична експертиза проведена на підставі постанови слідчої ОСОБА_21 від 27 травня 2020 року, лікарем судово психіатричним експертом ОСОБА_22 та експертом психологом ОСОБА_23 . Вказаним висновком встановлено: на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_4 діяння та на дату проведення експертизи він психічною хворобою не страждав та не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у тимчасовому хворобливому стані не перебував та не потребує примусових заходів медичного характеру, недоумством не страждає, психічних захворювань не має, алкоголізмом та наркоманією не страждає. А також у стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, який би істотно вплинув на його поведінку під час вчинення протиправного діяння не перебував. При цьому експерт визначає стан сильного душевного хвилювання як юридичне питання, визначення якого не входить до його компетенції. У експертизі визначено емоційно вольові характеристики обвинуваченого, його психологічну характеристику у питаннях 6, 9, 7, 8 висновку, які вказують на здатність обвинуваченого реально оцінювати та правильно сприймати обставини і відтворювати інформацію про них, основними рисами характеру ОСОБА_4 є наполегливість, активність, розвинене почуття суперництва схильність до опору небажаним впливам при інтелектуальному рівні в межах норми;

висновок судово-психіатричного експерта №231/20 від 16 грудня 2020 року (а. с. 143-153) одноосібної додаткової, амбулаторної експертизи, проведеної на підставі ухвали суду від 09 жовтня 2020 року при розгляді цього кримінального провадження за клопотанням захисника ОСОБА_5 з метою визначення чи виключення можливого перебування обвинуваченого у стані сильного душевного хвилювання спричиненого образою зі сторони ОСОБА_7 , для з`ясування мотивів, емоційного стану обвинуваченого на час вчинення кримінального правопорушення, відсутності на нього психологічного тиску, правдивості відтворення свідчень;

постанови слідчого ОСОБА_21 від 27 травня 2020 року про призначення судової імунологічної експертизи для визначення групової приналежності крові ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (т.1 а. с. 192, 195,199, 203-204, 209-210, 215-216, );

висновки експертів імунологів № 543 від 05 червня 2020 року (т. 1. а. с. 193), № 545 від 05 червня 2020 року (т. 1. а. с. 196), № 546 від 12 червня 2020 року (т. 1. а. с. 200-201), № 541 від 12 червня 2020 року (т. 1. а. с. 205-207), № 547 від 12 червня 2020 року (т. 1. а. с. 211-213). №542 від 12 червня 2020 року (т. 1 а. с. 217-219). Вказаними висновками визначено групову приналежність крові потерпілого та обвинуваченого на речових доказах, яка є однаковою: групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, що робить ці висновки неналежними, бо вони не стосуються предмета доказування, а лише вказують на наявність крові на деяких речових доказах, та відсутність на інших, при цьому кров може належати як обвинуваченому, якщо він був поранений або потерпілому.

висновки експертів №419 від 27 травня 2020 року судово медичної експертизи крові ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 222-223), відповідно до якого вказана експертиза проведена на підставі постанови слідчої ОСОБА_21 від 27 травня 2020 року, судово медичним експертом ОСОБА_24 КЗ Обласного бюро судово медичної експертизи Рівненської обласної ради. За результатом експертизи у крові ОСОБА_4 виявлений етиловий спирт у концентрації 0,95 проміле, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, а також, вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, необхідне вказати наступне:
Показання потерпілого ОСОБА_6 надані ним в судовому засіданні суд приймає до уваги при постановленні вироку, оскільки такі хоча і прямо не підтверджують обставини вчинення злочину. Зокрема, суд приймає до уваги той факт, що потерпілий є сином ОСОБА_7 , втратив батька та поніс душевні страждання, внаслідок його смерті. Про злочин дізнався 23 травня 2020 року, перебуваючи у м. Рівне. Просив призначити суворе покарання ОСОБА_4 .

За змістом кримінально-процесуального закону до предмета показань свідка належать обставини, що мають пряме чи опосередковане відношення до події кримінального правопорушення, форми вини, наслідків кримінального правопорушення, даних, що належать до показань інших свідків, експертів, їх висновків, понятих і інших учасників процесу, відомості про факти, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та взаємовідносини свідка з ними і з потерпілим. Знання характеру цих взаємовідносин (нормальні, дружні, родинні, ворожі, неприязні, відсутні будь-які відносини, оскільки бачив (чув) вперше, тощо) дозволить дати правильну оцінку відповідних показань, висновків і процесуальних дій указаних осіб.

В судовому засіданні встановлено, що зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в обвинуваченого ОСОБА_4 нормальні відносини, як між співробітниками, а свідок ОСОБА_14 є близькою подругою цивільної дружини обвинуваченого, а також знайомою ОСОБА_4 , а відтак, у свідків відсутні підстави неправдиво свідчити щодо обвинуваченого.

Суд приймає до уваги показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки останні, хоч і не були безпосередніми очевидцями конфлікту, який розпочався між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 , коли свідки вже пішли, але їх свідчення характеризують попередні відносини між обвинуваченим та потерпілим, а саме: не підтверджують наявність конфліктів, погроз з будь якої сторони, систематичної образи, чи інших ознак суб`єктивної сторони злочину. Так свідки підтвердили факт вживання обвинуваченим та потерпілим під час обіду 23 травня 2020 року алкогольних напоїв, свідки не підтвердили неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілим.

Також суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_14 у підтвердження обставин вчинення кримінального правопорушення, при аналізі суб`єктивної сторони. Свідок ОСОБА_14 є близькою подругою цивільної дружини обвинуваченого. Свідок не була очевидцем подій, що мали місце 23 травня 2020 року, однак її показання прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Так, свідок в судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення прийшов до неї в магазин Ластівка (Сова), що у АДРЕСА_2 , де вона працює продавчинею, перебував у збудженому, схвильованому, ображеному стані, безпосередньо розповів їй про обставини вчинення діяння, вказав, що спонукою до вчинення протиправного діяння стала образа потерпілим дітей обвинуваченого, розповів свідкові, що вбивати потерпілого не бажав, а це сталось випадково. Неодноразово повторював свідкові, що він не зробив би цього, якби потерпілий не ображав його дітей. Також покази свідка ОСОБА_14 оцінені судом при досліджені характеризуючи даних обвинуваченого, оскільки вона особисто з ним знайома, знає його в побуті та сімейному житті, як порядного чоловіка та відповідального батька.

протокол огляду місця події від 23 травня 2020 року з додатками (т. 1 а. с. 37-55) суд визнає належним та допустимим доказом в даному кримінальному провадженні. Вказаний протокол огляду місця події складений уповноваженими на те особами слідчим ОСОБА_25 , в присутності понятих з фіксуванням порядку проведення огляду на відеокамеру. Зауважень та доповнень від учасників процесуальної дії на проведення огляду місця події не надходило, про що у протоколі зроблено відповідний запис. До протоколу огляду місця події долучено фототаблицю. Під час огляду місця події вилучено речі та предмети, які мають значення для кримінального провадження.

протокол освідування ОСОБА_4 від 24 травня 2020 року під час якого у нього були відібрані зразки крові (т. 1 а. с. 129) суд визнає належним доказом, оскільки такий складений уповноваженою особою та спрямований на забезпечення дієвості кримінального провадження;

Також суд визнає належним та допустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту від 25 травня 2020 року (т.1 а. с. 167-172), відповідно до якого такий проведено уповноваженою особою слідчою ОСОБА_21 , за участю ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , спеціаліста, прокурора, понятих та інших осіб з числа поліцейських за адресою АДРЕСА_2 , тобто за адресою вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_4 було запропоновано на місці розповісти про події та обставини вчинення ним кримінального правопорушення, на що він погодився. Слідча дія фіксувалась на відеокамеру, записана на флеш носій, відеозапис з якого досліджувався у судовому засіданні, при цьому зауважень щодо слідчого експерименту в учасників його проведення не було. Під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, як розвивався конфлікт з потерпілим, як він наносив удари, вказав на мотив, та що робив після вчинення цих дій (т.1 а. с. 167 -172). Крім того під час судового розгляду не отримано доказів щодо здійснення психологічного впливу на обвинуваченого під час проведення слідчого експерименту, що зазначено у додатковому висновку судово психіатричного експерта №231/20 у відповіді на питання №3 (а. с. 143-153);

Крім того належним та допустимим доказом є протокол огляду трупа від 24 травня 2020 року (т.1 а. с. 67-81), оскільки такий складено уповноваженою на те особою слідчим ОСОБА_20 у присутності понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , за участю судово-медичного експерта ОСОБА_18 , старшого інспектора криміналіста ОСОБА_19 в ході проведеного огляду, детально описано об`єкт дослідження та наявні у нього ушкодження. Складено ілюстративну таблицю трупа.

Судом, детально оцінено та визнано належними та допустимими доказами висновки експертиз, зокрема:
- висновок експерта №107 від 24 травня 2020 року (т. 1 а. с. 110-122), відповідно до якого експертиза проведена на підставі постанови уповноваженої особи, слідчого ОСОБА_20 від 23 травня 2020 року, судово-медичним експертом Сарненського МВ КЗ Обласного бюро судово медичної експертизи ОСОБА_18 . У висновку установлені та перераховані експертом тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_7 їх характер та локалізація. Вказано на причину смерті ОСОБА_7 , якою є важка відкрита черепно-мозкова травма, множинний відкритий перелом кісток лицевого скелета (кісток носа, гратчастих структур, верхньощелепної кістки з переходом на кісткові структури основи черепа), з масивними крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, що призвело до висхідного набряку структур головного мозку, розвитку мозкової коми, порушення функції центральної нервової системи, зупинки серцевої діяльності та дихання. Єксперт зазначила, що ушкодження (описані у п. п. 1.1 1.4) вналідок множинних (не менше семи) травматичних, ударних, ударно стискуючих дій тупим твердим предметом предметом (-ами), можливо внаслідко удару кулаком, ногою без конкретного уточнення. Ушкодження в. п. 1.3 висновку експерта могло виникнути ударом взутою ногою , при цьому тіло потерпілого імовірно находилось у горизонтальному, чи близькому до такого положенні. Ушкодження, зазначені у п. п. 1.1.-1.4 висновку мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого, згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень №6 від 17 січня 1995 року. Термін заподіяння тілесних ушкоджень відповідає даті 23 травня 2020 року та часу у проміжку з 12:00 до 20:00 год. 23 травня 2020 року, що відповідає даті і часу вчинення кримінального правопорушення.

висновок експерта №116+медичні документи від 24 травня 2020 року ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 124-127), відповідно до якого експертиза проведена на підставі постанови слідчого ОСОБА_20 , судово-медичним експертом Сарненського МВ КЗ Обласного бюро судово медичної експертизи ОСОБА_18 . У висновку встановлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , а саме: поверхневі садна тильної поверхні, нижньої частини основної фаланги третього пальця правої кисті, забою м`яких тканин та синця тильної поверхні правої стопи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження виникли внаслідок травматичних ударних (співударних) дій твердим предметом, предметами із обмеженою контактуючою поверхнею.

Слід зазначити, що експерт ОСОБА_18 допитувалась у судовому засіданні у порядку ст. 356 КПК України. Під час допиту додатково роз`яснила, складений нею висновок № 107 від 24 травня 2020 року, показала, що потерпілому заподіяно не менше семи травматичних дій тупим предметом, які слід розглядати як єдиний механізм травмування, що призвів до смертельного наслідку, внаслідок відкритої, важкої черепно мозкової травми. На думку експерта причиною смерті став саме другий удар обвинуваченого потерпілому, який спричинив множинний відкритий перелом кісток лицевого скелета з масивними крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, що (у своєму нетривалому післятравматичному перебігу) призвело до набряку структур головного мозку, розвитку мозкової коми, порушення функцій ЦНС, зупинки серцевої діяльності та дихання.

висновок судово-психіатричного експерта №88/20 від 04 червня 2020 року (т. 1 а. с. 178-186), відповідно до якого вказана амбулаторна, комісійна, первинна, комплексна судова психолого психіатрична експертиза проведена на підставі постанови слідчої ОСОБА_21 , лікарем судово психіатричним експертом ОСОБА_22 та експертом психологом ОСОБА_23 . Вказаним висновком встановлено: на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_4 діяння та на дату проведення експертизи він психічною хворобою не страждав та не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у тимчасовому хворобливому стані не перебував та не потребує, примусових заходів медичного характерує, недоумством не страждає, психічних захворювань не має, алкоголізмом та наркоманією не страждає. А також у стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, який би істотно вплинув на його поведінку під час вчинення протиправного діяння не перебував. При цьому експерт визначає стан сильного душевного хвилювання як юридичне питання, визначення якого не входить до його компетенції. У експертизі визначено емоційно вольові характеристики обвинуваченого, його психологічну характеристику у питаннях 6, 9, 7, 8 висновку, які вказують на здатність обвинуваченого реально оцінювати та правильно сприймати обставини і відтворювати інформацію про них, основними рисами характеру ОСОБА_4 є наполегливість, активність, розвинене почуття суперництва схильність до опору небажаним впливам при інтелектуальному рівні в межах норми;

висновок судово-психіатричного експерта №231/20 від 16 грудня 2020 року (а. с. 143-153) одноосібної додаткової,амбулаторної експертизи, проведеної на підставі ухвали суду від 09 жовтня 2020 року при розгляді цього кримінального провадження за клопотанням захисника ОСОБА_5 з метою визначення чи виключення можливого перебування обвинуваченого у стані сильного душевного хвилювання (афекту), спричиненого образою зі сторони ОСОБА_7 , для з`ясування мотивів, емоційного стану обвинуваченого на час вчинення кримінального правопорушення, відсутності на нього психологічного тиску, правдивості відтворення свідчень. У відповідях на запитання експерту вказано, що дії ОСОБА_4 , стосовно ОСОБА_7 могли бути спровоковані образою зі сторони потерпілого, щодо дітей обвинуваченого. перед нанесеням першого удару потерпілому ОСОБА_4 міг перебувати у стані ситуативного емоційного збудження, що внаслідок вживання алкогольних напоїв могло спричинити деструктивний характер його дій. Вказане твердження експерта у додатковому висновку та у первинному висновку судового - психіатричного експерта оцінюється, як таке, що не підтверджує перебування ОСОБА_4 у стані афекту.

Наведені висновки експертиз проведені висококваліфікованими експертами, на підставі ухвал слідчих суддів, належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні, зробленому на підставі діючого законодавства, містять відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновках відносяться до справи і мають доказове значення. Тому вказані висновки суд покладає в основу прийнятого рішення. Підстав недовіряти висновкам експертиз в суду немає.

висновок експерта №419 від 27 травня 2020 року судово медичної експертизи крові ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 222-223), відповідно до якого вказана експертиза проведена на підставі постанови від 27 травня 2020 року, слідчої ОСОБА_21 , судово медичним експертом ОСОБА_24 КЗ Обласного бюро судово медичної експертизи Рівненської обласної ради. За результатом експертизи у крові ОСОБА_4 виявлений етиловий спирт у концентрації 0,95 проміле, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Крім того, належним та допустимим доказом є:
рапорт на ім`я начальника Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області про те, що 23 травня 2020 об 18:05 год. надійшло повідомлення на службу 102, від ОСОБА_4 з моб. тел. НОМЕР_1 , що 23 травня 2020 року об 18:04 год. у смт Зарічне, ним нанесено тілесні ушкодження роботодавцю ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав без ознак (т.1 а. с. 1), який вказує на особисте повідомлення обвинуваченого про кримінальне правопорушення;

протокол затримання, підозрюваного у вчиненні злочину від 23 травня 2020 року, з фототаблицею згідно якого ОСОБА_4 затриманий об 19:10 год. 23 травня 2020 року (т. 1 а. с. 19-23);

постанову про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 23 травня 2020 року, якою суху речовину мобільний телефон Alcatel, куртку чорного кольору, спортивні штани чорного кольору зі слідами, схожими на кров, кросівки сині, з підошвою білого кольору вилучені під час проведення обшуку ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 29);

ухвала слідчого судді від 26 травня 2020 року у справі №561/383/20 та постанову про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 23 травня 2020 року (т. 1 а. с. 35-36, 56), якою накладено арешт на майно ОСОБА_4 - суху рослинну речовину, яка знаходилася у паперовому згортку, мобільний телефон ALCATEL, куртку чорного кольору, спортивні штани чорного кольору, кросівки синього кольору з білою підошвою;

ухвала слідчого судді від 26 травня 2020 року у справі №561/383/20 (т. 1 а. с. 60-61), якою надано дозвіл слідчому на огляд території, прилеглої до приміщень гаражів, що по АДРЕСА_2 , з метою огляду та вилучення речових доказів: шапки камуфляжного забарвлення; частини тканини сірого кольору; мобільний телефон марки «ХІАОМІ» та два мобільні телефони марки «NOKIA»; два змиви речовини бурого кольору, зовні схожої на кров з асфальтного покриття та два контрольні зразки до них.

ухвала від 26 травня 2020 року у справі №561/383/20 (т. 1 а. с. 66), якою накладено арешт на шапку камуфляжного забарвлення, зі слідами бурого кольору, схожими на кров, яку упаковано в крафт-пакет НПУ ГСУ; частину тканини сірого кольору зі слідами , схожими на кров, яку упаковано в крафт-пакет НПУ ГСУ; мобільний телефон марки «ХІАОМІ» та два мобільні телефони марки «NOKIA», які упаковано в сейф-пакет НПУ № ЕХР0252157; два змиви речовини бурого кольору, схожі на кров, з асфальтованого покриття (умовні позначення № 3 та № 4) та два контрольні зразки до них, кожен з яких упаковано в окремі крафт-пакети НПУ ГСУ, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні;

постанова про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 24 травня 2020 року, якою, вилучені, упаковані в крафт-пакети НПУ ГСУ, прилучені до матеріалів кримінального провадження як речові докази куртку джинсову, брюки котонові синього кольору з коричневим шкіряним паском, сорочку сіру в смужку; черевики коричневого кольору (т. 1 а. с. 87-88);

протокол освідування ОСОБА_4 від 24 травня 2020 року під час якого були зафіксовані тілесні ушкодження ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 130);

заяву потерпілого ОСОБА_6 від 25 травня 2020 року про дозвіл слідчим входити на територію та у адмінприміщення по АДРЕСА_2 (т. 1 а. с. 166);

витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 21013927 від 26 травня 2020 року (а. с. 34), згідно якого право власності на об`єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 не зареєстроване;

Разом з тим, при оцінці доказів враховано, що ст. 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд визнає неналежними доказами: висновків експертів імунологів № 543 від 05 червня 2020 року (т. 1. а. с. 193), № 545 від 05 червня 2020 року (т. 1. а. с. 196), № 546 від 12 червня 2020 року (т. 1. а. с. 200-201), № 541 від 12 червня 2020 року (т. 1. а. с. 205-207), № 547 від 12 червня 2020 року (т. 1. а. с. 211-213). №542 від 12 червня 2020 року (т. 1 а. с. 217-219), оскільки такі не підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а відтак і не бере до уваги при ухваленні вироку у вказаній справі процесуальні докази (ухвали слідчого про проведення експертиз та ухвали слідчих суддів) надані стороною обвинувачення.

Суд вважає, що в органу досудового розслідування, для встановлення істини по справі, була потреба у проведенні відповідних слідчих дій, однак вказаними доказами винуватість ОСОБА_4 не доведена, а визначалась групова приналежність крові потерпілого та обвинуваченого на речових доказах, яка є однаковою: групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, що робить ці висновки неналежними, бо вони не стосуються предмета доказування, а лише вказують на наявність крові на деяких речових доказах, та відсутність на інших, при цьому кров може належати як обвинуваченому, якщо він був поранений або потерпілому.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст.115 КК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі, призначив додаткову судово-психологічну експертизу, допитав у суді судово медичного експерта ОСОБА_18 , судово психіатричного експерта ОСОБА_22 , експерта психолога судового ОСОБА_23 та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, з контексту п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 07 лютого 2003 року Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи випливає, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

У судовому засіданні сторона обвинувачення стверджує про те, що умисел (у виді непрямого) у обвинуваченого був спрямований на позбавлення життя потерпілого і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України. Натомість позиція сторони захисту зводилася до того, що у обвинуваченого не було умислу на позбавлення життя потерпілого. Сторона захисту вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

За нормативним визначенням умисне вбивство ч. 1 ст. 115 КК України з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді протиправного посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямий або непрямий умисел), коли особа усвідомлює, що у результаті її дій потерпілий помре, і бажає настання смерті або свідомо припускає настання таких наслідків.

У той же час умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), повинні ретельно досліджуватися докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю, що, крім іншого зазначено у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 760/4968/15-к, від 18 жовтня 2018 року у справі № 348/1153/17, від 08 листопада 2018 року у справі № 360/718/16-к, від 18 грудня 2018 року у справі № 569/2944/16-к).

Умисел має дві характерні ознаки інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків; вольова наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Прямий умисел це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК).

Непрямий умисел має місце, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

При цьому спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляється у способі вчинення діянь.

Як слідує з показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачений працював у потерпілого з квітня 2020 року, відносини у колективі були нормальні, конфліктів не було.

Суд дійшов висновку, що сукупність наданих стороною обвинувачення доказів переконливо свідчить про те, що поведінка ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення свідчить про наростаючий стан невдоволення (розвиток конфлікту) з приводу невиплати потерпілим, обвинуваченому коштів за виконану роботу. Тобто вказаний період на думку суду є латентною фазою зародження конфлікту, яка тривала до 23 травня 2020 року. Після цього вранці 23 травня 2020 року по приходу на роботу ОСОБА_4 не бажав приступити до роботи, неодноразово підходив до ОСОБА_7 , про щось його запитував, що підтверджується показами свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , що свідчить про розвиток конфлікту та його перехід до наступної стадії демонстративної фази - усвідомлення виникнення конфлікту сторонами, яка виникла після обіду, коли між потерпілим та обвинуваченим після спільного вживання алкогольних напоїв конфлікт перейшов у наступну агресивну фазу - загострення конфлікту, спричинену образою потерпілим у грубій формі дітей ОСОБА_4 , що миттєво переросло в батальну фазу розв`язання конфлікту, внаслідок чого обвинувачений, почав цілеспрямовано, послідовно наносити удари руками та ногою з достатньою силою в голову потерпілого внаслідок чого настала його смерть.

З суб`єктивної сторони, дії обвинуваченого охоплюються умисною формою вини (непрямим умислом). Вказана позиція слідує з огляду на характер та локалізацію ударів, які заподіювались виключно у голову (життєво важливу частину тіла), з достатньою силою, неодноразово, кулаками рук та ногою, що свідчить про можливість у обвинуваченого передбачити суспільно небезпечні наслідки вчиненого діяння, хоча і за відсутності бажання настання цих наслідків, але за можливості свідомо припустити їх настання.
Відмінність непрямого умислу від прямого є саме у вольовій ознаці - при прямому умислі особа бажає настання суспільно небезпечного наслідку як основного або проміжного результату (мети), а при непрямому - воля особи не спрямована на досягнення такого наслідку, вона його не бажає, але все ж свідомо допускає його настання. Якщо при прямому умислі особа передбачає наслідки як можливий або як неминучий результат свого суспільно небезпечного діяння, то при непрямому умислі вона передбачає тільки можливість (ймовірність) настання таких наслідків.

Вказане твердження обґрунтовується висновком експерта №107 від 24 травня 2020 року з фото таблицею до нього (а. с. 110-122), які підтверджують заподіяння ударів значною силою, внаслідок чого на лицьовій частині голови утворились насичені крововиливи, уламкові переломи кісток носа, перелом верхньої щелепи з переходом переломів на нижньоорбітальні кісткові структури, з масивними, насиченими крововиливами під м`які мозкові оболонки та у речовину головного мозку, з крововиливами у м`які частини обличчя. Смерть, як зазначено у висновку експерта, настала після завданих ударів, які заподіювались у швидкій послідовності один за одним в короткий проміжок часу. Тілесні ушкодження були нанесені потерпілому з такою достатньою травмуючою силою, щоб спричинити останні. Після спричинення зазначених тілесних ушкоджень (в ділянку голови) ОСОБА_7 , як показує судово медична та клінічна практика) міг скоювати певні активні рухи не тривалий час. Таким чином смерть настала одразу після заподіяння ударів обвинуваченим.

Під час судового розгляду за показами обвинуваченого та під час слідчого експерименту встановлено, що обвинувачений займався деякий час, непрофесійно одним із видів бойових мистецтв, вивчав техніку рукопашного бою, права його кисть була наповнена сторонньою речовиною парафіном. Вказана обставина оцінена судом у сукупності з іншими, встановленими судом обставинами, як така, що свідчити про фізичну перевагу ОСОБА_4 щодо ОСОБА_7 .

Таким чином твердження сторони захисту про необхідність кваліфікації дій засудженого за ч. 2 ст. 121 КК на думку суду є необґрунтованими та спростовуються встановленими, вищенаведеними фактичними обставинами кримінального правопорушення.

Натомість кваліфікація діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, оскільки стороною обвинувачення надано докази того, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив саме умисне заподіяння смерті іншій людині з непрямим умислом.

Таким чином, суд вважає доведеним факт умисного вбивства ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_7 , тобто вчинення ним умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений винуватість у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України визнав. Показав, що дійсно під час затримання мав у кишені згорток з речовиною рослинного походження канабіс.

Крім визнання ОСОБА_4 винуватості за ч. 1 ст. 309 КК України, його вина доводиться дослідженим в судовому засіданні:

висновком експерта №2.1-924/20 від 20 липня 2020 року (т. 1. а. с. 229-238) разом з довідкою про вартість експертизи, проведена на підставі постанови слідчої ОСОБА_21 , згідно якої досліджувалась речовина рослинного походження вилучена у ОСОБА_4 під час проведення особистого обшуку 23 травня 2020 року та, яка поміщена до паперового конверта НПУ ГСУ та опечатаного. Згідно висновку експерта представлена на дослідження речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 6,34 г. Вартість експертизи становить 1307, 60 грн.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні проступку знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Призначаючи покарання за ч. 1 ст. 115 КК України суд керується наступним:
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВСУ Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24 жовтня 2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, передбаченими ст. 66 КК України суд вважає з`явлення із зізнанням та активне сприяння розкриттю злочину.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків - позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 , спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого та стан його поведінки, обвинувачений усвідомив протиправність своїх дій, суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, раніше притягався до кримінальної відповідальності та є таким, що не має судимості згідно ст. 89 КК України, стан здоров`я обвинуваченого, який є здоровою працездатною особою, утримує п`ятьох неповнолітніх дітей, по місцю проживання характеризується позитивно, велику увагу приділяє вихованню дітей, що вказується у характеристиці по місцю проживання (а. с. 133), на обліку нарколога та психіатра не перебуває. Судом враховано позицію потерпілого, який просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Таким чином суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання за ч. 1 ст. 309 КК України суд керується наступним:
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним проступку, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, стан його здоров`я, який є здоровою працездатною особою, наявність на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Зважаючи на застосований до ОСОБА_4 з 23 травня 2020 року запобіжний захід слідчим суддею у виді тримання під вартою, згодом обраний та продовжений ухвалами суду під час судового розгляду термін якого спливає 17 травня 2021 року. Розглянувши заявлене прокурором під час судового засідання клопотання, зважаючи на незмінність ризиків, які були підставою для обрання та продовження цього запобіжного заходу та обставини, які стали підставою для обрання цього запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості інкримінованих йому діянь, віку та стану його здоров`я, відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне строк тримання під вартою обвинуваченому продовжити на шістдесят днів початок якого рахувати з 23 квітня 2021 року до 22 червня 2021 року.

Процесуальні витрати за проведення експертизи №2.1.-924/20 від 20 липня 2020 року в сумі 1307,60 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 3 Конституції України, ст. ст. 100, 127-129, 368-371, 373- 374 КПК України, ст. ст. 50, 65 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Остаточне покарання ОСОБА_4 визначити з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, п.п. а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання, більш суворим та призначити за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу тримання під вартою до 22 червня 2021 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати фактичного затримання - 23 травня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення: експертизи №2.1-924/20 від 20 липня 2020 року в сумі 1 307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.

Речові докази:
- суху рослинну речовину, яка знаходилася у паперовому згортку, поміщену до крафт-пакету НПУ ГСУ, куртку чорного кольору зі слідами бурого кольору, схожими на кров, яку упаковано в крафт-пакет НПУ ГСУ, спортивні штани чорного кольору - знищити;

- шапку камуфляжного забарвлення, зі слідами бурого кольору, схожими на кров, яку упаковано в крафт-пакет НПУ ГСУ; частину тканини сірого кольору зі слідами, схожими на кров, які упаковано в крафт-пакет НПУ ГСУ; два змиви речовини бурого кольору, схожі на кров, з асфальтованого покриття (умовні позначення № 3 та № 4) та два контрольні зразки до них, куртку джинсову, на передніх поверхнях якої сліди, схожі на кров; брюки котонові синього кольору з коричневим шкіряним паском, зі слідами на передніх поверхнях колошв, схожими на кров; сорочку сіру в смужку, яка пошкоджена в ділянці коміру та передньої планки, що упаковані в картонну коробку, яка опечатана паперовою биркою з підписами учасників слідчої дії та печаткою «Для пакетів № 217 Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області»; черевики коричневого кольору, на передніх поверхнях яких наявні сліди, схожі на кров, які упаковані в сейф-пакет НПУ № ЕХР0343528; плавки та шкарпетки сірого кольору, які упаковані в сейф-пакет НПУ № ЕХР0281350 (т. 1 а. с. 87-88) знищити;

- мобільний телефон марки «ALCATEL», який упаковано в сейф-пакет НПУ ГСУ № ЕХР013083, мобільний телефон марки «ХІАОМІ» та два мобільні телефони марки «NOKIA», які упаковано в сейф-пакет НПУ № ЕХР0252157 повернути законному власнику;

Вирок може бути оскаржено сторонами до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1