н/п 1-кс/953/6988/21
"22" липня 2021 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді- ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судовий засідань ОСОБА_2 ,
представників власників майна адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 06.07.2021 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до переліку, зазначеному в протоколах обшуку від 06.07.2021.
Прокурор зазначає, що 10.12.2019 до СУ ГУНП в Харківській області надійшли матеріали з УБЗПТЛ ГУНП в Харківській області про те, що громадянин Іраку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за грошову винагороду сприяє систематичному незаконному переправленню іноземців вихідців Іраку, через державний кордон України в пунктах пропуску на територію України, шляхом усунення перешкод, а саме оформлення "Фіктивних" шлюбів з громадянами України з метою отримання довгострокових віз, та в подальшому легалізації їх перебування на території України.
Також, прокурор зазначає, що з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, 06.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2021 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено майно відповідно до переліку, зазначеному в прохальній частині клопотання.
Прокурор вказав, що вилучене під час обшуку майно містить в собі інформацію про злочинну діяльність осіб у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим постановою слідчого визнано речовим доказом.
Прокурор вважає, що вилучення під час обшуку зазначеного в клопотанні майна було метою проведення обшуків згідно ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, у зв`язку з чим із відшуканням вказаних речей досягнуто мету проведення обшуку та вони повинні бути використані під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.
Представники ОСОБА_10 - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 . Свої заперечення обгартовують тим, що клопотання не відповідає вимогам КПК України щодо його змісту, до клопотання не надано доказів, які б підтверджували: обґрунтовану підозру щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеням тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; обґрунтувань підозри кримінального правопорушення за ч.2 ст. 132 КК України; причетність ОСОБА_10 до даного кримінального провадження та яке вона має відношення до громадянина Іраку ОСОБА_9 ; обґрунтованості накладення арешту саме на майно ОСОБА_10 . Крім того, вважали, що прокурор допустив істотне порушення імперативним вимог КПК щодо змісту клопотання, звернувшись з даним клопотанням про арешт майна, яке було вилучено на підставі окремих ухвал суду та за різними адресами.
Представник ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 . Свої заперечення обгартовує тим, що клопотання не відповідає вимогам КПК України щодо його змісту. ОСОБА_11 , як особа, про майно якого йдеться у клопотанні, у даному кримінальному провадженні не має статусу підозрюваного. Крім того, обшук за місцем проживання ОСОБА_12 був проведений з грубим порушенням права на захист, а саме без участі захисника та перекладача, оскільки останній є громадянином Іраку, має посвідку на постійне місце проживання на території України, разом з цим не володіє українською мово.
Слідча суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими сторони обґрунтовують свою позицію по даному клопотанні, встановила наступне.
Згідно з положенням ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якій його було вилучено.
Як вбачається доданих до клопотання документів, 06.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2021 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено майно відповідно до переліку, зазначеному в протоколах обшуку від 06.07.2021.
12.07.2021 до Київського районного суду м. Харкова, поштовим зв`язком, надійшло клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку 06.07.2021, підписане прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 .
Згідно копії поштового конверту, який міститься в матеріалах справи, дата відправки клопотання 07.07.2021.
Копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2021 про повернення клопотання отримано слідчим 13.07.2021.
Клопотання про арешт тимчасового вилученого майна, після доопрацювання подано прокурором до суду 15.07.2021.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, у зв`язку з чим слідча суддя вважає, що процесуальний строк на подання вказаного клопотання не пропущений, тому вважає за можливе, розглянути клопотання по суті.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно з п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст.170 КПК України).
При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:
- правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;
- наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 частини 2 статті 170 КПК України).
Щодо правової підстави арешту майна слідча суддя зазначає наступне.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
- збереження речових доказів;
- спеціальної конфіскації;
- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч.3 ст. 170 КПК України).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).
Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів.
Отже, про обґрунтованість арешту, накладеного на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, свідчить, зокрема доведення того факту, що це майно відповідає критерію речового доказу.
Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.2 ст.332 КК України внесені до ЄРДР за фактом того, що до СУ ГУНП в Харківській області надійшли матеріали з УБЗПТЛ ГУНП в Харківській області про те, що громадянин Іраку на ім`я « ОСОБА_13 » за грошову винагороду сприяє систематичному незаконному переправленню іноземців вихідців Іраку через державний кордон України в пунктах пропуску на територію України, шляхом усунення перешкод, а саме оформлення « фіктивних» шлюбів з громадянами України з метою отримання довгострокових віз, та в подальшому легалізації їх перебування на території України, ЄО №1778 від 09.12.2019.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2021 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знарядь кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.
Відповідно до даних, які містяться в протоколі обшуку від 06.07.2021, слідчою суддею встановлено, що 06.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, у період часу з 06:55 по 09:43 годину, за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено на ступне майно:
- мобільний телефон IPhone ХS IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з номером телефону НОМЕР_3 ;
- планшет IPad serial: DLXNG1GQG5YN;
- ноутбук DELL s/n: 9P472WI з зарядним пристроєм;
- жорсткий диск 2,5 HDD ENCLOSURE, GRANDX;
- 5 флеш накопичувачів micro SD
- 2 флеш накопичувача сірого кольору і білого кольору
- карта «Приват Банка» № НОМЕР_4
- карта банка «ПУМБ» № НОМЕР_5
- карта банка «ПУМБ» № НОМЕР_6
- грошові кошти в сумі 96доларів США купюрами номіналом: 10 серія № NB 72107902B, 10 серія № NF10010832A, 10 серія № MB65141000C, 10 серія № NB27684561B, 10 серія № MA 33753655A, 10 серія № GD3444798A, 10 серія № MK54126190В, 10 серія № MB79405829C, 5 серія № MB58144062C, 5 серія № MD86558869A, 5 серія № JL180951660, 1 серія №BI86007081I,
- паспорт громадянина України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія № НОМЕР_7 ;
- паспорт громадянина України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія № НОМЕР_8 ;
- посвідка на постійне проживання в Україні на Аль-Баяті Хуссейн, серія № НОМЕР_9 ;
- свідоцтво про шлюб між ОСОБА_16 громадянином республіки Ірак і ОСОБА_17 громадянкою України серія НОМЕР_10 ;
- свідоцтво про шлюб між ОСОБА_18 громадянином республіки Ірак і ОСОБА_19 громадянкою України серія НОМЕР_11 ;
- свідоцтво про шлюб між ОСОБА_20 громадянином республіки Ірак і ОСОБА_21 громадянкою України серія НОМЕР_12 ;
- свідоцтво про шлюб між ОСОБА_22 громадянином республіки Ірак і ОСОБА_23 громадянкою України серія НОМЕР_13 ;
- свідоцтво про шлюб між ОСОБА_24 громадянином республіки Ірак і ОСОБА_25 громадянкою України серія НОМЕР_14 ;
- свідоцтво про шлюб між ОСОБА_26 громадянином республіки Ірак і ОСОБА_27 громадянкою України серія НОМЕР_15 ;
- копія паспортів громадянок України, а саме: ОСОБА_28 серія № НОМЕР_16 , ОСОБА_17 , серія № НОМЕР_17 ; ОСОБА_29 , серія № НОМЕР_18 в 2- прим.; ОСОБА_30 , серія № НОМЕР_19 ; ОСОБА_19 серія № НОМЕР_20 ; ОСОБА_31 серія №МТ272062 в 2-х прим.; ОСОБА_21 серія № НОМЕР_21 ; ОСОБА_32 серія №МН893797 в 2-х прим.; ОСОБА_33 серія № НОМЕР_22 ; ОСОБА_25 серія № НОМЕР_23 ; ОСОБА_27 серія № НОМЕР_24 ;
- копія паспортів громадян інших держав, а саме: ОСОБА_34 , серія № НОМЕР_25 ; ЕЛ Телиани Омар серія № НОМЕР_26 ; ЕЛ Сааді Ахмад, серія № НОМЕР_27 ; Окаб Мохамад Хуссейн, серія НОМЕР_28 ; свідоцтво про народження ОСОБА_35 ;
- копія свідоцтво про шлюб між ОСОБА_18 громадянином республіки Ірак і ОСОБА_19 громадянкою України серія НОМЕР_29 ;
- довіреність №НОР806359;
- довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_36 -баіті Мохаммад Ахмад Мохаммед;
- чорнові нотатки в 4-х зошитах і в 15 аркушах паперу.
Відповідно до даних, які містяться в протоколі обшуку від 06.07.2021, слідчою суддею встановлено, що06.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, у період часу з 06:51 по 11:19 годину, за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_10 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно:
-Банківська картка № НОМЕР_30 :
-Банківська картка № НОМЕР_31 ;
-Банківська картка № НОМЕР_32 ;
-Банківська картка № НОМЕР_33 ;
-Банківська картка № НОМЕР_34 ;
-Банківська картка № НОМЕР_35 ;
-Мобільний телефон НТС імеі НОМЕР_36
-Мобільний телефон Самсунг Дуос в корпусі білого кольору;
-Мобільний телефон Нокіа імеі НОМЕР_37
-Портативний жорсткий диск
-Компьюторний системний блок чорного кольору №602023
-Ноутбук НР в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм;
-Банківська кратка № НОМЕР_38 ;
-Банківська картка № НОМЕР_39 ;
-Банківська картка № НОМЕР_40 ;
-Банківська картка № НОМЕР_41 ;
-Банківська картка № НОМЕР_42 ;
-Банківська картка № НОМЕР_43 ;
-Банківська картка № НОМЕР_44 ;
-Планшетний комп`ютер IPad imei НОМЕР_45 ;
-Свідоцтво про шлюб на ім`я ОСОБА_37 (копія)
-Свідоцтво про шлюб на ім`я ОСОБА_38 (копія)
-Свідоцтво про шлюб на ім`я ОСОБА_39 (копія);
-Свідоцтво про шлюб на ім`я ОСОБА_40 (копія)
-Копія паспортів іноземних громадян на ім`я ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 ,
-Копія посвідки на постійне проживання на ім`я ОСОБА_49 ;
-Копія паспорта на ім`я ОСОБА_50
-Мобільний телефон ХS МАХ IMEI: НОМЕР_46 з номером телефону
Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься інформаційних (автоматизованих) системах , телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
В межах розгляду даного клопотання слідчою суддею встановлено, що дозвіл на проведення обшуку та вилучення майна, зокрема: комп`ютерної техніки, флеш накопичувачів, мобільних телефонів, сім-картки операторів мобільного зв`язку , документів, електронних та паперових носіїв, що містяться інформацію про злочин, банківські та платіжні карки, на які зараховувались кошти, здобуті злочинним шляхом та документи, що свідчать про такі зарахування, грошові кошти отриманні злочинним шляхом, документи (паспорта) та копії документів (паспортів) іноземців, які заключали фіктивні шлюби, документи (паспорта) та копії документів (паспортів) жінок громадянок України, які заключали фіктивні шлюби, свідоцтва та копії свідоцтва про шлюб, безпосередньо зазначені в ухвалі суду від 23.06.2021.
Доказів щодо надання доступу до тимчасово вилучених мобільних телефонів та комп`ютерної техніки їх власниками або володільцями, слідчій судді не надано.
Слідча суддя зазначає, що вирішення питання про віднесення матеріальних об`єктів до речових доказів відноситься до повноважень слідчого, який, згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
До повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні ( п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України). Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ст. 26 КПК України).
Таким чином слідчий суддя на етапі проведення досудового розслідування не виконує функції слідчого або прокурора у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Тому вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на вказане вище вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.
Слідча суддя вважає, що передача вищезазначеного вилученого майна на відповідальне зберігання власнику або володільцю з попередженням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України не забезпечить їх належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин, які не залежать від волі особи, якій він буде наданий на зберігання.
Доводи представників ОСОБА_10 з приводу того, що вилучене майно під час обшуку не підлягає арешту, оскільки зміст клопотання та додані до нього документи не містять даних щодо обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України та обставин стосовно обґрунтованості накладання арешту саме на її майно, та представника ОСОБА_11 стосовного того, що останній не має статусу підозрюваного, слідча суддя вважає безпідставними, оскільки арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Як вище зазначалося, положення кримінального процесуального закону зобов`язує слідчого судді встановити наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, лише під час розгляду клопотання про арешт майна з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди , завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з цим, в межах розгляду даного клопотання підставою арешту майна прокурор зазначає саме збереження речових доказів. Метою - запобігання можливості майна приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).
З огляду на зазначене, вилучене майно під час обшуку, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.
23.06.2021 слідчим суддею, в межах даного кримінального провадження під час розгляду клопотання про проведення обшуку, перевірялись правові підстави для надання дозволу на обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , а саме: наявність достатніх підстав вважати, що відшукуванні речі, документи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи, за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукування та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.
Зважаючи на приписи ст. 309 та ст. 234 КПК України, вимоги принципу res judicata, слідча суддя вважає, що заперечення представників щодо ненадання прокурором доказів в межах розгляду даного клопотання, які дають підозри вважати, що ОСОБА_51 , ОСОБА_11 мають будь-яке відношення один до одного та до даного кримінального провадження, при цьому посилаюсь на немотивованість ухвали слідчого судді про обшук, є безпідставним, оскільки зазначені обставини перевірялися слідчим суддею у даному кримінальному провадженні під час розгляду клопотання про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .
Щодо доводів представника ОСОБА_11 , які стосуються порушень прав на захист під час проведення обшуку, слідча суддя зазначає наступне.
Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ч. 1 ст. 87 КПК України).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України істотним порушення прав людини і основоположних свобод є, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
В межах розгляду даного клопотання встановлено, що обшук, під час якого вилучено майно на яке прокурор прохає накласти арешт, проведено на підставі відповідного судового рішення - ухвали Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2021, якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 .
У зв`язку з чим питання законності проведеного 06.07.2021 обшуку, у ході якого було вилучено майно, повинно оцінюватись не формально, а у контексті п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, щодо того, чи були суттєвими порушення при проведенні обшуку на підставі дозволу суду в квартирах за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Оцінка суттєвості таких порушень є предметом судового провадження з урахуванням всіх обставин справи. Натомість, слідча суддя вирішуючи питання про арешт майна такими повноваженнями не наділена.
Слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що під час перегляду відеозапису обшуку, будь-яких клопотань ОСОБА_11 щодо надання йому захисника чи перекладача, у зв`язку з тим, що він не розуміє українську мову, не заявляв. Також у протоколі обшуку від 06.07.2021 відсутні будь-які заперечення, протокол підписаний ОСОБА_52 особисто та без зауважень.
З дослідженого відеозапису обшуку, який був проведений 06.07.2021 за місцем проживання ОСОБА_12 вбачається, що останній розуміє українську мову, дає зрозумілі відповіді на поставлені слідчим йому українською мовою питання. Після оголошення ухвали слідчого судді, слідчий перейшов на російську мову. Заперечення ОСОБА_12 стосовного того, що він не розуміє, що відбувається, було пов`язано не з тим, що він не розуміє українську мову, а взагалі, з яких підстав у нього проводиться обшук.
Отже, в межах розгляду даного клопотання, не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час обшуку.
Що стосується посилання представника ОСОБА_10 щодо порушення прокурором імперативним вимог КПК стосовно змісту клопотання, а саме, звернення з даним клопотанням про арешт майна, яке було вилучено на підставі окремих ухвал суду та за різними адресами, як на одну із підстав у відмові задоволення клопотання про арешт майна, слідча суддя зазначає.
Положення ч.1 ст. 173 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді, суду відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього кодексу, а саме, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення,
Так, при вирішенні питання про арешт майна, які відповідають критеріям речових доказів, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).
Таким чином, такої підстави для відмови в арешті майна як поєднання в одному клопотанні вимог щодо арешту майна, яке було вилучено за різними адресами та на підставі окремих ухвал слідчого судді, положення КПК України не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів (чи навіть з інших підстав), ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт.
Відповідно до п. 23 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.
Отже, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання прокурора в частині накладення арешту на оригінали паспорту громадянин України та паспорту громадян іноземних держав задоволенню не підлягає.
Також, в судовому засіданні встановлено відсутність правових підстав в накладенні арешту на оригінали свідоцтва про шлюб та посвідок на постійне проживання, карток банку. Зокрема, встановлено, що хоча такі речі та документи і можуть містити відомості, які мають значення для кримінального провадження, проте, відомості такі можуть здобуватись слідчим у інший передбачений КПК спосіб, у тому числі з інших джерел або завдяки застосуванню іншого заходу забезпечення кримінального провадження. У разі наявності підозр у органу досудового розслідування вважати, що на вилучені банківські картки зараховувались кошти, здобуті злочинним шляхом, належним заходом забезпечення кримінального провадження є не арешт такої картки, а арешт грошових коштів на банківській картці та/або картковому рахунку.
Накладення ж арешту на оригінали посвідки на постійне проживання та свідоцтва про шлюб, як документів які детермінують правовий та сімейний статус їх володільця, може призвести до його порушення прав, оскільки будь-які дії з такими документами завжди неминуче впливають на комплекс прав та обов`язків особи, часто позбавляючи чи обмежуючи здатність реалізовувати належні суб`єктивні права, гарантовані Конституцією й законами України.
З огляду на зазначене, слідча суддя вважає, що накладення арешту на вказані документи може призвести до неспівмірних негативних наслідків для їх власника завданням кримінального провадження.
Крім того, ані до клопотання, ані в судовому засіданні не надано слідчій судді доказів існування сукупності підозр вважати, що вилучені під час обшуку грошові кошти в сумі 96 доларів США та довіреність №НОР806359, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набутого злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отриманим за рахунок доходів від вчиненого злочину. З доводів сторони обвинувачення не вбачається, що утримання такого майна, є пропорційним заходом у співвідношенні до захисту права власності особи, що є підставою у відмові в накладені арешту.
Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
При цьому слідча суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч.1 ст.174 КПК).
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст.174 КПК України).
З урахуванням викладеного, керуючись 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372 КПК України, суд, -
Накласти арешт на майно, володільцем якого є ОСОБА_9 , вилучене 06.07.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
-мобільний телефон IPhone ХS IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з номером телефону НОМЕР_3 ;
-планшет IPad serial: DLXNG1GQG5YN;
-ноутбук DELL s/n: 9P472WI з зарядним пристроєм;
-жорсткий диск 2,5 HDD ENCLOSURE, GRANDX;
-5 флеш накопичувачів micro SD;
-2 флеш накопичувача сірого кольору і білого кольору;
- -чорнові нотатки в 4-х зошитах і в 15 аркушах паперу;
-копія паспортів громадян України, а саме: ОСОБА_28 серія № НОМЕР_16 , ОСОБА_17 , серія № НОМЕР_17 ; ОСОБА_29 , серія №МТ426669 в 2- прим.; ОСОБА_30 , серія № НОМЕР_19 ; ОСОБА_19 серія № НОМЕР_20 ; ОСОБА_31 серія №МТ272062 в 2-х прим.; ОСОБА_21 серія № НОМЕР_21 ; ОСОБА_32 серія №МН893797 в 2-х прим.; ОСОБА_33 серія № НОМЕР_22 ; ОСОБА_25 серія № НОМЕР_23 ; ОСОБА_27 серія № НОМЕР_24 ;
-копія паспортів громадян інших держав, а саме: ОСОБА_34 , серія № НОМЕР_25 ; ЕЛ Телиани Омар серія № LR1404141; ЕЛ Сааді Ахмад, серія № НОМЕР_27 ; Окаб Мохамад Хуссейн, серія НОМЕР_28 ;
-копія свідоцтво про шлюб між ОСОБА_18 громадянином республіки Ірак і ОСОБА_19 громадянкою України серія НОМЕР_29 .
Накласти арешт на майно, володільцем якого є ОСОБА_10 , вилучене 06.07.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:
-мобільний телефон НТС імеі НОМЕР_36 ;
-мобільний телефон Самсунг Дуос в корпусі білого кольору;
-мобільний телефон Нокіа імеі НОМЕР_37 ;
-портативний жорсткий диск;
-компьюторний системний блок чорного кольору №602023;
-ноутбук НР в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм;
-планшетний комп`ютер IPad imei НОМЕР_45 ;
-копію свідоцтво про шлюб на ім`я ОСОБА_37 ;
-копію свідоцтво про шлюб на ім`я ОСОБА_38 ;
-копію свідоцтво про шлюб на ім`я ОСОБА_39 ;
-копію свідоцтво про шлюб на ім`я ОСОБА_40 ;
-копії паспортів іноземних громадян на ім`я ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 ,
ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 ;
-копія посвідки на постійне проживання на ім`я ОСОБА_49 ;
-копія паспорта на ім`я ОСОБА_50 ;
-мобільний телефон ХS МАХ IMEI: НОМЕР_46 з номером телефону НОМЕР_47 .
Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити зберігання речових доказів.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 26.07.2021.

Слідча суддя ОСОБА_1