Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 948/569/21
Провадження № 1-кп/553/210/2021
У Х В А Л А
Іменем України

23.07.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника адвоката: ОСОБА_5 ,
потерпілої: ОСОБА_6 ,
законного представника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0000302 від 27.05.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У липні 2021 року з Полтавського апеляційного суду на розгляд до Ленінського районного суду м. Полтави передано матеріали кримінального провадження № 0000302 від 27.05.2021 року з обвинувальним актом та відповідними додатками за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

У судовому засіданні прокурор просила призначити кримінальне провадження до розгляду по суті у закритому судовому засіданні, оскільки кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним правопорушенням проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, яка до того ж є неповнолітня, а також заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначила на наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке покарання передбачене у виді позбавлення волі на строк до 12 років, офіційно не працює, не одружений, дітей неповнолітніх на утриманні не має, тобто не має сталих соціальних зв`язків, не має сталого джерела доходу.

Захисник- адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували щодо клопотання прокурора та підтримували його.

Потерпіла та її законний представник підтримували клопотання прокурора.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілої та її представника, вивчивши наявні у суду матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 334 КПК України визначено, що матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі, якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Як встановлено в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Полтави.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. ч.1, 2 стаття 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Відповідно до вимог ст. 27 цього Кодексу судовий розгляд кримінального провадження слід здійснювати у закритому судовому засіданні.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 28.05.2021 року було застосовано відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в Державній установі Полтавська установа виконання покарань №23. Строк тримання під вартою ухвалено рахувати з 15 год. 37 хв. 28 травня 2021 року. Строк дії ухвали до 15 год. 37 хв.28 липня 2021 року.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 04.06.2021 року виправлено описку в ухвалі слідчого судді № 531/1141/21 від 28 травня 2021 року у справі за слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 27.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України відносно ОСОБА_4 та зазначено у резолютивній частині вказаної ухвали: Строк тримання під вартою рахувати з 21 год. 22 хв. 27 травня 2021 року. Строк дії ухвали до 21 год. 22 хв. 27 липня 2021 року, замість невірного: «Строк тримання під вартою рахувати з 15 год. 37 хв. 28 травня 2021 року. Строк дії ухвали до 15 год. 37 хв. 28 липня 2021 року».

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 14.07.2021 року було виправлено описку в ухвалі слідчого судді № 531/1141/21 від 04 червня 2021 року у справі за клопотанням слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 27.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України відносно ОСОБА_4 та зазначено у резолютивній частині вказаної ухвали: Строк дії ухвали до 21 год. 22 хв. 26 липня 2021 року, замість невірного: «Строк дії ухвали до 21 год. 22 хв. 27 липня 2021 року».

Відповідно до ч.1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Необхідно зазначити, що на даний час встановлено ряд наявних ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають в ході судового розгляду, а саме:

- обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки усвідомлює тяжкість покарання, передбаченого санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочин є особливо тяжким, покарання загрожує у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років), вчинив злочин відносно статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи, з якою перебуває у родинних відносинах; не має законного джерела прибутку, не працює; з метою уникнення відповідальності може виїхати за межі місця проведення судового розгляду, що унеможливлюватиме його явку до суду.

- обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню з метою зміни їх показів на свою користь, що унеможливить якісне проведення судового розгляду;

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, також враховує те, що є ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке покарання передбачене у виді позбавлення волі на строк до 12 років, офіційно не працює, не одружений, дітей неповнолітніх на утриманні не має, тобто не має сталих соціальних зв`язків, не має сталого джерела доходу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти від настання вищеперерахованих ризиків, а також не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього законом процесуальних обов`язків.

Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави та домашнього арешту в даному випадку недоцільно в зв`язку з наступним:

- у відповідності ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які відповідним чином не зарадять вищезазначеним ризикам, тобто дадуть можливість обвинуваченому ОСОБА_4 , як переховуватися від суду, так і вчинити інше кримінальне правопорушення;

- відсутність осіб, яких слідчий суддя, суд вважав би такими, що заслуговують на довіру та які могли б дати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків передбачених до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, унеможливлюють застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, як особиста порука, який передбачено ст. 180 КПК України;

- відсутність коштів та самостійного заробітку в обвинуваченого ОСОБА_4 унеможливлюють застосування до нього такого запобіжного заходу, як застава, передбаченого ст. 182 КПК України;

- застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбаченого ст. 181 КПК України до обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе, так як останній зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає і неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 .

Зважаючи на те, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачений ч. 3 ст. 152 КК України, вчинений із застосування насильства, відповідно до вимог ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне не визначати розмір застави при продовженні виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи те, що на даний час обвинувачений ОСОБА_4 утримується в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань «№23» Міністерства юстиції України, в нього закінчується строк тримання під вартою, обставини, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого вищевказаного запобіжного заходу не змінились, а тому суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України,

Керуючись ст.ст. 27, 177, 178, 182, 183, 197, 314, 315, 316, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України призначити до розгляду на 10 год. 30 хв. 30 липня 2021 року.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у закритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати сторони та інших учасників кримінального провадження.

Про день розгляду справи повідомити прокурора.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, без одночасного визначення розміру застави.
Строк застосування запобіжного заходу рахувати з 23 липня 2021 року 12 год. 30 хв. по 21 вересня 2021 року 12 год. 30 хв. включно.

Ухвала в частині продовження строку застосування запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1