Справа № 761/6468/21
Провадження № 1-кс/761/4637/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні № 0000605 від 07.06.2019, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні № 0000605 від 07.06.2019.
Скарга мотивована тим, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000605 від 07.06.2019 за підозрою ОСОБА_4 та інших у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України.

21 квітня 2020 року в рамках вказаного вище кримінального провадження було проведено обшук житлових приміщень за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_4 , та вилучено предмети належні останньому, а саме: смартфон Ulefone, модель: S9PRO, синій; мобільний телефон SIEMENS, модель: А52.

Як вказує адвокат, згідно резолютивної частини ухвали слідчого судді, якою надавався дозвіл на обшук житла ОСОБА_4 , серед переліку майна, щодо якого надано дозвіл на відшукання та вилучення, відсутні вказані вище речі.

У судове засідання заявник та слідчий не з`явились, від заявника надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність, від слідчого ОСОБА_6 надійшли заперечення на скаргу з посиланням на те, що скарга не може бути задоволена з підстав накладення арешту на вказане майно.

З урахуванням положень ст. 306 КПК України слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги на підставі наявних матеріалів і за відсутності осіб, які не з`явились.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону всіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Статтею 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

При цьому, за ч. 3 вказаної статті Кодексу слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Таким чином, тимчасово вилучене майно підлягає поверненню власнику, зокрема у випадках коли слідчий не звернувся до суду у визначені строки для накладення арешту на таке майно, у випадку відмови слідчого судді у накладенні арешту на майно або у випадку часткового задоволення клопотання про накладення арешту.

У судовому засіданні було встановлено, що з приводу майна, тимчасово вилученого після проведення обшуку 21.04.2020 у житловому приміщенні, в якому проживає ОСОБА_4 , слідчими СУ ГУНП у м. Києві до суду було внесено клопотання про накладення арешту, яке ухвалою слідчого судді було задоволено.

З урахуванням наведеного, підстав для повернення тимчасово вилученого майна, передбаченого ст. 169 КПК України, слідчим суддею не встановлено, а тому скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303-309, 169, 372 , 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні № 0000605 від 07.06.2019 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1