ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/167/21 Справа № 712/2242/21 Категорія: ст.ст.131, 170, 173 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 березня 2021 року, якою частково задоволено клопотання про арешт майна, що належить ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
Слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 01.03.2021 року звернулася до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000041 від 24.03.2020 р. за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до наказу ТОВ «Сорго-Буд» № 11-к від 11.04.2013 «По особовому складу», ОСОБА_8 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Сорго-Буд» на підставі протоколу від 11.04.2013 загальних зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю «Сорго-Буд».

Відповідно до п. 10.22 розділу 10 «Управління товариством» статут товариства з обмеженою відповідальністю «Сорго-Буд», затвердженого протоколом від 02.10.2017 загальних зборів учасників ТОВ «Сорго-Буд» (далі - Статут), виконавчим органом товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є директор.

Відповідно до п. 10.23 розділу 10 «Управління товариством» Статуту, директор призначається та звільняється загальними зборами учасників.

Відповідно до п. 10.25 розділу 10 «Управління товариством» Статуту, директор має право без доручення виконувати дії від імені товариства, а саме: забезпечувати виконання планів діяльності товариства, а також рішень загальних зборів учасників; затверджувати правила, процедури та інші внутрішні документи товариства, за винятком документів, затвердження яких віднесено Статутом до компетенції загальних зборів учасників товариства; розпоряджатися майном товариства в порядку і межах, встановлених загальними зборами учасників, Статутом і чинним законодавством; подавати на затвердження загальних зборів учасників штатний розклад товариства, а також філій, представництв і дочірніх підприємств товариства; приймати на роботу і звільняти з роботи працівників, зокрема головного бухгалтера, керівників підрозділів, філій і представництв, а також інших співробітників; у порядку, встановленому законодавством, Статутом, загальними зборами учасників, заохочувати працівників товариства, а також накладати на них стягнення; приймати рішення про відрядження; представляти товариство у всіх установах, підприємствах, організаціях як в Україні, так і за її межами; відкривати в банку розрахункові, валютні та інші рахунки товариства, укладати договори та здійснювати інші угоди; затверджувати договірні ціни на продукцію, роботи і тарифи на послуги; організовувати бухгалтерський облік і звітність; готувати річний баланс і річний звіт про діяльність товариства і представляти їх загальним зборам учасників не пізніше 45 днів після закінчення відповідного фінансового року; приймати рішення з інших питань, пов`язаних з поточною діяльністю товариства.

Відповідно до п. 10.29 розділу 10 «Управління товариством» Статуту, директору, в період між загальними зборами учасників, надається вся повнота влади щодо управління товариством, за винятком вирішення питань, що є винятковою компетенцією загальних зборів учасників у відповідності із Статутом, чинним законодавством, а також внутрішніми документами товариства, затвердженими в установленому порядку.

Таким чином, ОСОБА_8 , будучи директором ТОВ «Сорго-Буд» здійснював управління поточною діяльністю, розпоряджався майном товариства, приймав на роботу і звільняв з роботи працівників, здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто був службовою особою, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України.

05.03.2018 між Апеляційним судом Черкаської області, в особі керівника апарату суду ОСОБА_10 , яка діє на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про апарат апеляційного суду Черкаської області, (далі - Замовник), з однієї сторони, та ТОВ «Сорго-Буд», в особі директора ОСОБА_8 , який діє на підставі Статуту, (далі - Підрядник), з другої сторони, був укладений договір підряду № 12 (далі - Договір).

Відповідно до п.п. 1.1-1.2 розділу 1 «Предмет договору» зазначеного Договору, Підрядник зобов`язується за завданням Замовника на свій ризик виконати та здати йому в установлений Договором строк закінчені роботи згідно п. 1.2 Договору, а Замовник зобов`язується надати Підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати необхідну для виконання робіт проектну документацію, прийняти від Підрядника закінчені роботи та оплатити їх. Власником результату виконаних робіт є Замовник. Найменування робіт (об`єкта будівництва), що мають бути виконані Підрядником: «Реконструкція туристичного готелю «Росава» під приміщення апеляційного суду Черкаської області (Класифікатор ДК 021:2015 (СРУ): 45000000-7 - Будівельні роботи та поточний ремонт)».

Згідно з вимогами п. 4.4. розділу «Права та обов`язки сторін» Підрядник зобов`язаний, зокрема, вживати заходів до збереження майна, переданого Замовником.

У відповідності до п. п. П.1., П.3., 11.17 розділу 11 «Організація виконання робіт» зазначеного Договору, будівельний майданчик (фронт робіт) надається Підряднику Замовником на підставі відповідного акту. Підрядник за потреби забезпечує охорону (огородження, освітлення тощо) будівельного майданчику (фронту робіт), а також забезпечує можливість доступу до нього Замовника, субпідрядників, залучених до виконання робіт згідно з умовами цього Договору, до прийняття закінчених робіт Замовником.

Відповідно до п. 14.3 розділу 14 «Приймання-передача закінчених робіт» Договору, передача виконаних робіт Підрядником і приймання їх Замовником оформлюється актом приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в згідно ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

Пунктом 6.4.8 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» передбачено, що при взаєморозрахунках за обсяги виконаних робіт вартість матеріальних ресурсів, отриманих від розбирання конструкцій, знесення будівель і споруд, придатних для подальшого використання та застосованих на тій самі будові, визначаються на підставі їх номенклатури, кількості та обгрунтованих цін. Відповідно до примітки до вказаної статті, при вирішенні питання щодо можливості подальшого використання (за первинним або іншим призначенням) на тому самому об`єкті будівництва отриманих від розбирання матеріалів, виробів, конструкцій складається трибічний акт (замовник, проектувальник, підрядник), у якому методом експертної оцінки визначаються номенклатура зазначених матеріальних ресурсів, їх кількості, технічні або якісні характеристики та обґрунтовані ціни, які враховують зазначені в акті характеристики цих ресурсів.

У ході виконання зазначеного договору у період з червня 2018 по червень 2019 року включно, під час проведення робіт по реконструкції туристичного готелю «Росава» під приміщення апеляційного суду Черкаської області, проведено демонтаж металевих конструкцій, відомості про що внесено до актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, а саме: акт № 1 від 20.06.2018, акт№ 2 від 26.06.2018, акт № 3 від 12.07.2018, акт № 4 від 12.07.2018, акт №5 від 13.08.2018, акт№ 7 від 25.09.2018, акт № 15 від 06.12.2018, акт№ 19 від 06.12.2018. акт № 24 від 24.06.2019.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про металобрухт», металобрухт - це непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

Отримані під час демонтажу металеві конструкції (як ті, що визнаються металобрухтом, так і придатні для подальшого використання) потребують оприбуткування.

В бухгалтерському обліку утворений металобрухт незалежно від способу утворення обліковується на субрахунку 1518 «Інші виробничі запаси».

Відповідно до п. 44 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 561 від 30.09.20003, деталі, вузли, агрегати та інші матеріали, отримані при розбиранні і демонтажу основних засобів, що ліквідуються, оприбутковуються з визнанням іншого доходу і зарахуванням на рахунки обліку матеріальних запасів, включаючи матеріальні цінності і деталі з вмістом матеріалів, які приймаються (збираються) спеціалізованими заготівельними (переробними) підприємствами.

Разом з тим, ОСОБА_8 будучи директором ТОВ «Сорго-Буд», тобто будучи службовою особою, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, у період з червня 2018 по грудень 2019 року, більш точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на об`єкті будівництва за адресою: вул. Верхня Горова (Фрунзе), 29, м. Черкаси, зловживаючи своїм службовим становищем, в порушення вимог чинних нормативно-правових актів у галузі містобудівної діяльності, порядку визначення вартості будівництва передбачених п. 6.4.8 ДСТУ БД.1.1-1:2013, після демонтажу металевих конструкцій, виробів та матеріалів загальною вагою 152 661,41 кг, в порушення вимог п.п. 4.4., 11.3. Договору не вжив заходів до збереження майна, переданого Замовником та у подальшому заволодів указаними демонтованими металевими конструкціями, виробами та матеріалами, вартість яких відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 9/28 від 21.07.2020, станом на дату складання зазначених актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, з урахуванням висновку експерта № 6/56 від 18.05.2020 та висновку експерта № 8/333 від 22.05.2020 могла становити 783 207,75 грн., чим спричинив матеріальної шкоди державним інтересам в особі Черкаського апеляційного суду на вищевказану суму, що у 815 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 Примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.

18.02.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 243029918, встановлено, що на праві приватної власності ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) була зареєстрована квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 247134079 від 05.03.2021р. з 22.07.2015р. власником квартири АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_11 .

У відповідності до відповіді на запит з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС за ОСОБА_8 зареєстровано легковий автомобіль TOYOTA RAV4 з д.н.з. НОМЕР_2 .

З метою забезпечення можливої конфіскації майна у випадку визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні інкримінованого злочину, слідча просила накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_8 , із забороною його відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль TOYOTA RAV4 з д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 березня 2021 року клопотання слідчого задоволено частково. Накладено арешт на автомобіль TOYOTA RAV4 з д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною його відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій без обмеження права користування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.03.2021 р. та постановити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 зняти арешт в РСЦ МВС з вказаного автомобіля.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що оскаржуване рішення прийняте із порушенням майнових прав, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, оскільки у клопотанні про арешт майна не зазначені підстава і мета у відповідності до ст. 170 КПК України, не доведено, що автомобіль TOYOTA RAV4 д.н.з. НОМЕР_2 , на який накладено арешт є доказом кримінального правопорушення, не доведено можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворювання, відчуження. Крім того, по справі не заявлено цивільного позову, а вартість автомобіля, на який накладено арешт значно перевищує теоретичну суму інкримінованої вартості зниклого металобрухту та не є співмірною розміру шкоди. Крім того, вказує захисник, відсутня правова підстава для накладення арешту на майно, а оголошена підозра не є обґрунтованою.

Тому вважає, що за таких обставин, суд повинен був відмовити у задоволені клопотання про арешт майна, оскільки необхідність такого арешту не була доведена, а також відсутні ризики, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час і дату розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив відхилити апеляційну скаргу, вказавши, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України в реакції, яка діє з 29 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Колегія суддів вбачає, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про арешт майна.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що 18.02.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Враховуючи указане вище, колегія суддів вбачає, що арешт на вказане майно (автомобіль TOYOTA RAV4 з д.н.з. НОМЕР_2 ), у кримінальному провадженні №0000041 від 24.03.2020р. за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, за наявних обставин є виправданим і співмірним тимчасовим обмеженням прав ОСОБА_8 , оскільки у разі доведення його вини у вчиненому злочині, відносно останнього судом може бути застосоване покарання у виді конфіскації майна та пред`явлено цивільний позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 березня 2021 року про арешт майна, що належить ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді