Справа №:755/4188/21
Провадження №: 1-кс/755/2462/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, працює на посаді заступника директора з господарської роботи школи І-ІІІ ступенів № 236 м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000652 від 03.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному проводженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000652 від 03.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.03.2021 року приблизно о 14:40 ОСОБА_4 , перебуваючи біля будівлі школи І-ІІІ ступенів № 120, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 12-Б, після закінчення уроків побачив, що малолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли зі школи додому без супроводу сторонніх осіб та пішов за останніми. По дорозі ОСОБА_9 залишила ОСОБА_8 та зайшла до під`їзду, в якому проживає, за адресою: АДРЕСА_3 .

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_8 , 2010 року народження. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_8 , ОСОБА_4 достовірно усвідомлюючи, що вона є малолітньою, без тривалого розриву в часі, близько 14:45, проходячи повз будинок АДРЕСА_4 , та слідуючи за малолітньою ОСОБА_8 , яка йшла попереду нього, зайшов до під`їзду № 3 вказаного будинку відразу після останньої.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_8 , перебуваючи у загальному приміщенні під`їзду, ОСОБА_4 підійшов до малолітньої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вчинив щодо неї фізичне розбещення, що виразилося у мацанні статевих органів потерпілої, засунув свою руку у штани останньої під спідню білизну. Після чого малолітня потерпіла присіла на підлогу у кутку та почала благати не чіпати її.

З метою подолання опору та уникнення свідків, силоміць, проти волі малолітньої ОСОБА_8 , ОСОБА_4 заштовхав її у ліфтову кабіну та натиснув кнопку поверху вище, після чого двері зачинились та ліфт почав рухатись вгору.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, силоміць притиснув малолітню у куток ліфтової кабіни, діючи умисно, проти волі останньої, закриваючи своєю рукою рот потерпілої, вчиняючи щодо потерпілої фізичне розбещення, що виразилося у мацанні статевих органів малолітньої, рукою заліз до штанів потерпілої під спідню білизну та почав мацати її статеві органи з метою задоволення своєї статевої пристрасті. У цей момент ліфт припинив рух на одному з поверхів і двері ліфтової кабіни відчинилися, тому ОСОБА_4 вийшов з ліфтової кабіни на загальний поверх, щоб переконатися у відсутності сторонніх осіб. Потерпіла ОСОБА_8 , скориставшись цим, натиснула кнопку четвертого поверху, де вона мешкає, та у подальшому забігла у квартиру за місцем проживання.

Після цього, ОСОБА_4 по сходах спустився вниз, вийшов з під`їзду та місце вчинення кримінального правопорушення покинув, попрямувавши у невідомому напрямку. 04.03.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України. Як зазначає слідчий у клопотанні, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом співробітника поліції, протоколом обшуку, протоколом особистого обшуку особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколами допитів свідків, протоколом огляду місця події, протоколом перегляду відеозаписів; протоколом огляду речей та іншими матеріалами у своїй сукупності.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на сьогоднішній день виникла необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що необхідно виконати ряд процесуальних дій, а саме: отримати матеріали від Департаменту кіберполіції, відповідно доручення від 01.04.2021 року; отримати висновок експерта судово-молекулярно-генетичної експертизи від 31.03.2021 року; отримати висновок психологічної експертизи, яка була призначена 06.05.2021 року; при необхідності виконати інші слідчі дії.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого та просила продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики, передбачені п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які були наведенні у клопотанні про обрання запобіжного заходу існують та не відпали, у зв`язку з цим прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що ризики наведенні прокурором є необгрунтованими. Вважає, що при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування, орган досудового розслідування не вірно кваліфікував кримінальне правопорушення. Також зазаначив, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підзахисного.

Також, захисник в судовому засіданні подав клопотання про направлення даного клопотання до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження до Печерського районного суду м. Києва, посилаючись на те, що Дніпровське УП ГУНП у м. Києві не є юридичною особою.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи та прохання свого захисника, заначив, що він не вчиняв злочин, який йому інкримінують, а ризики наведенні у судовому засіданні прокурором є необгрунтованими. Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу підтримав та просив його задовольнити. Вважає, що тяжкість злочину, вчиненого щодо малолітньої дитини, а також наявність зібраних доказів, що вказують на обгрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, є достатніми підставами для продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 , оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли. З приводу клопотання захисника заперечував, та зазначив, що місцем скоєння злочину є Дніпровський район м. Києва, тому підсудність є вірною. Прокурор теж заперечувала проти задоволення клопотання захисника про направлення клопотання до Київського апеляційного суду м. Києва для вирішення підсудності, посилаючись на те, що злочин вчинено в Дніпровському районні м. Києва, органом досудового розслідування є Дніпровське УП ГУНП у м. Києві, тому кримінальне провадження, відповідно і подане клопотання підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Слідчим суддею встановлено, що 03.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000652 були внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

04.03.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.03.2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком застосування до 30 квітня 2021 року включно.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 26 квітня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000652, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2021 року, продовжено до трьох місяців. Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27.04.2021 року продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 03.06.2021 року включно. Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28.05.2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000652, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2021 року, продовжено до шести місяців.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, що підтверджується: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000652 від 03.03.2021 року; протоколом про прийняття заяви про вчиненене кримінальне правопорушення від 03.03.2021 року, поясненнями ОСОБА_8 від 03.03.2021 року, протоколом огляду місця події від 03.03.2021 року, протоколами огляду від 10.03.2021 року, 15.03.2021 року, протоколами допитів малолітньої потерпілої та свідків від 03.03.2021 року, 04.03.2021 року, 19.03.2021 року, 29.03.2021 року, протоколами обшуку від 04.03.2021 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.03.2021 року, рапортом співробітника поліції від 04.03.2021 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.03.2021 року, повідомленням про підозру від 04.03.2021 року, протоколом перегляду цифрового відеозапису від 04.03.2021 року, протоколами огляду речових доказів від 24.03.2021 року, 25.03.2021 року, 02.04.2021 року, постановою про продовження строку досудового розслідування від 26.04.2021 року та іншими матеріалами у своїй сукупності.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя на підставі наданих матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим - позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого; вік та стан здоров`я підозрюваного молодий вік та задовільний стан здоров`я; міцність його соціальних зв`язків одружений, дітей не має; наявність постійного місця проживання; репутацію підозрюваного; майновий стан; відсутність судимостей; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

На підставі вказаних вище обставин у їх сукупності та взаємозв`язку слідчий суддя дійшов висновку про наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можливість останнього знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні. Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, про які зазначає слідчий у клопотанні, а саме: отримати матеріали від Департаменту кіберполіції, відповідно доручення від 01.04.2021 року; отримати висновок експерта судово-молекулярно-генетичної експертизи від 31.03.2021 року; отримати висновок психологічної експертизи, яка була призначена 06.05.2021 року; при необхідності виконати інші слідчі дії.

На думку слідчого судді, у разі застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, такого як домашній арешт, про який просив захисник і обвинувачений, орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження.

Продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 необхідне для забезпечення його належної процесуальної поведінки та ненастання ризиків, що мають місце.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. З приводу клопотання захисника ОСОБА_7 про направлення даного клопотання до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження до Печерського районного суду м. Києва, слід зазначити, таке. Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу. Слід зазначити, клопотання розглядається слідчим суддею в межах територіальної підсудності за місцем вчинення злочину і знаходження органу досудового розслідування, що здійснює розслідування кримінального провадження. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому заявлено клопотання, є Дніпровська окружна прокуратура м. Києва. У зв`язку з чим доводи захисника у клопотанні про направлення даного клопотання до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження до Печерського районного суду м. Києва є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32, 176-178, 181, 194, 197, 199, 309, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах 60 днів, тобто до 26 липня 2021 року. Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 31 травня 2021 року о 17 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1