Справа № 520/5195/17
Провадження № 1-кп/947/425/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2021 року колегія суддів Київського районного суду міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
потерпілого ОСОБА_15 ,
представника потерпілого ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_17 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 та прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000069 від 16.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 15, п. п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п.6.11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146 та ч.4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

1. Короткий виклад історії застосування міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження, а також обґрунтування поданого стороною обвинувачення клопотання.
В провадженні колегії суддів Київського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п.6.11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146 та ч.4 ст. 189 КК України.
Ухвалою колегії суддів Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 04.01.2021 року.
29.12.2020 року ухвалою колегії суддів строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 було продовжено до 28.02.2021 року.
До завершення строку перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, прокурором в рамках даного кримінального провадження було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.
В обґрунтування такого клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, ухилявся від явки до судових засідань, наявні ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, існує також ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на теперішній час в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області розглядається обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 ..
2. Позиції учасників судового провадження.
Прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання про продовження строку триманні під вартою обвинуваченого підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.
Представник потерпілого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_17 в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі, зазначивши, що клопотання обґрунтоване, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України в рамках даного кримінального провадження не зменшилися та продовжують існувати.
Потерпілий ОСОБА_15 поклався на розсуд суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши, що клопотання необґрунтоване, ризики відсутні, стороною обвинувачення не враховано, що ОСОБА_7 не укривався від суду, а перебував на лікуванні, та знаходився на стаціонарному лікуванні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_14 заперечував проти задоволення поданого клопотання та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, підтримавши думку захисника ОСОБА_12 ..
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_13 заперечував проти задоволення поданого клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку захисників та заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою зазначивши, що він не ухилявся від суду, а перебував на лікуванні.
Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 підтримали думку захисників.
3. Норми законодавства, якими керується колегія суддів при вирішенні заявленого клопотання.
Ч. ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ч. 1 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ч. 2 ст. 177 КПК України - підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

П. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України - клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

4. Вирішення питання продовження існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
4.1 Наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Колегія суддів зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, як і фактично, належним чином не регламентовано можливість надання колегією суддів правової оцінки її існуванню, по відношенню до особи, яка набула процесуального статусу обвинуваченого в рамках відповідного кримінального провадження.
При вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України), а також до існуючих вимог Кримінального процесуального кодексу України (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
За таких обставин, з огляду на фактичну стадію даного кримінального провадження, а саме стадію судового розгляду, наявність в рамках такого кримінального провадження складеного обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів, не надаючи правової оцінки винуватості/невинуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих на теперішній час йому кримінальних правопорушень, приходить до переконання, що в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, в рамках такого кримінального провадження обґрунтована підозра наявна.
При цьому, знову ж таки, колегія суддів не вирішує питання винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , а лише, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 194 КПК України, надає правову оцінку існуванню в цілому, попри дійсну стадію кримінального провадження, обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України.
4.2. Наявність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України (продовження існування).
Як вбачається з ухвал колегії суддів Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2020 року та від 29.12.2020 року, при вирішенні питання обрання та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів встановлено існування в рамках даного кримінального провадження ризику у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Зокрема, як вбачається з вказаних судових рішень, при вирішенні питання обрання та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів надавалася правова оцінка тим обставинам, що на теперішній час ОСОБА_7 пред`явлені обвинувачення за фактом можливого вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за вчинення якого, навіть попри вимоги ст. 68 КК України, передбачено в достатній мірі серйозне покарання у вигляді позбавлення волі, про що без сумніву не може не бути відомо обвинуваченому ОСОБА_7 .
Колегією суддів також було надано правову оцінку характеру процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження до моменту постановлення відносно нього ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що з 05.10.2020 року обвинувачений ОСОБА_7 перестав з`являтися до суду. Крім того, з огляду на відповідь з МЦ ТОВ «Кардіка Асістанс», з якої вбачалося, що обвинувачений ОСОБА_7 може приймати участь в судових засіданнях, причини неявки обвинуваченого до суду 07.10.2020 року були визнані неповажними, за результатами чого відносно останнього було постановлено ухвалу про його примусовий привід, а в подальшому, з огляду на факт переховування ОСОБА_7 від суду, було постановлено ухвалу про надання дозволу на його затримання.
Відтак, колегією суддів було зроблено висновок про наявність в рамках даного кримінального провадження ризику у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
При вирішення питання щодо продовження існування ризику переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_7 обвинувачується, у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з замахом на умисне вбивство, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, ту обставину, що обвинувачений не з`являвся на виклики до суду, переховувався, з огляду на постановлення ухвали про надання дозволу на затримання, у зв`язку з чим, вказаний ризик на теперішній час не зменшився та продовжує існувати.
4.3. Недостатність застосування в рамках даного кримінального провадження більш м`якого запобіжного заходу.
Колегія суддів враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового та судового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею/судом повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним/обвинуваченим такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею/судом повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного/обвинуваченого.
За фактичними обставинами даного кримінального провадження колегією суддів було встановлено продовження існування в рамках даного кримінального провадження в діях обвинуваченого ОСОБА_7 ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді його можливого переховування від суду.
Крім того, колегією суддів було встановлено неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження, яка спочатку виразилася у постановленні відносно нього ухвали про його примусовий привід, а в подальшому, в постановленні відносно нього ухвали про дозвіл на його затримання.
Викладені обставини, які на теперішній час спростовані не були, в сукупності з фактичними обставинами даного кримінального провадження, на думку колегії суддів свідчать, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на теперішній час відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в свою чергу міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, є такою, яка спрямована в цілому на забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, а також відповідає фактичним обставинам даного кримінального провадження та особі обвинуваченого.
5. Висновки колегії суддів.
Враховуючи викладені обставини у сукупності, з огляду на продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду, фактичні обставини даного кримінального провадження, а також тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 дій, колегія суддів приходить до переконання про обґрунтованість поданого клопотання прокурора, а відтак, й про наявність підстав для його задоволення та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 Бельського та прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на два місяці, тобто до 18.04.2021 року.

Ухвала про продовження дії запобіжного заходу, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_3
ОСОБА_2