Дата документу 19.02.2021 Справа № 554/7618/20
Справа №554/7618/2020
Провадження №1-кс/554/162/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 :

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого третього слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000505 від 13 червня 2015 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України відносно:

громадянина України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч, Луганської області, українця, неодруженого, призваного на військову службу до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 , 07 жовтня 2013 року відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдат, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

в с т а н о в и в :
Слідчий Третього СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням погодженим прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про залишення клопотання без розгляду.

Встановлено, що ТУ ДБР у м. Полтава проводиться розслідування у кримінальному провадженні внесене до ЄРДР № 0000505 від 13 червня 2015 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України. Досудовим слідством встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 зарахований на військову службу до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 призначений на посаду командира взводу В/Ч 3035. Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків. У відповідності до ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було. Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію. Однак, 10.06.2014 солдат ОСОБА_4 діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за місцем розташування АДРЕСА_2 , та до теперішнього часу до військової частини НОМЕР_1 не повертався, а з`явившися у зв`язку з цим вільний час проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби. Таким чином, солдат ОСОБА_4 10.06.2014, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, самовільно залишив військове містечко військової частини НОМЕР_1 , та продовжує ухилятися від її проходження до теперішнього часу, використовуючи вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

23.12.2014 ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України.
24.01.2016 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 . Строк дії ухвали 6 місяців.

18.08.2020 ухвалою слідчого судді надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали до 6 місяців. Ухвала втрачає законну силу 18 лютого 2021 року.

Таким чином термін дії ухвали закінчився 18 лютого 2021 року.

За змістом частин першої, другої статті 188 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке, серед іншого, може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою. Відповідно до частини третьої статті 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, в якій не зазначено строку її дії; відкликання ухвали прокурором.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії (ч.3 ст.190 КПК). У зв`язку з цим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою слідчий суддя залишає без розгляду.

Привід підозрюваного ОСОБА_4 до суду протягом 6 місяців з дня винесення ухвали від 18 серпня 2020 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу здійснений не був, ухвалу прокурором не відкликано. 18 лютого 2021 року закінчився шестимісячний строк дії ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу і вона втратила законну силу.

Враховуючи, що втрата ухвалою про дозвіл на затримання законної сили унеможливлює затримання на підставі неї підозрюваного та доставку його до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а розгляд такого клопотання у відсутності підозрюваного, виходячи з вимог статті 187 КПК України, виключається, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного має бути залишено без розгляду.

Керуючись ст.ст.107, 187, 190, 309 КПК України, слідчий суддя ,-

у х в а л и в :
Клопотання слідчого третього слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000505 від 13 червня 2015 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України - залишити без розгляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресоюhttp://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання суддею 19 лютого 2021 року.

Повний текст ухвали складено 19 лютого 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1