Провадження № 1-кс/554/6690/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2021р. м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 за матеріалами кримінального провадження №0000738 від 29.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

14.04.2021 року до суду надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий вказував, що в провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000738 від 29.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у відповідності до наказу № 625 о/с від 23.06.2018 призначений на посаду командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП НПУ). Будучи працівником правоохоронного органу, ОСОБА_5 був наділеним владними повноваженнями та одночасно являвся службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади, у відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та примітки 1 до ст. 364 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 , в порушення статей 21, 28, 29 Конституції України, статей 1, 2, 3, 7, 17, 23, 42, 43, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», статі 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, порушивши порядок застосування фізичної сили, без необхідності, діючи умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та моралі, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи та у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Згідно з дислокацією сил та засобів взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП НПУ на 25.08.2018, ОСОБА_5 та інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП НПУ ОСОБА_9 25.08.2018 о 08.00 годин заступили на чергування на службовому автомобілі «ToyotaPrius», номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), у складі наряду «Буран 0151» з метою патрулювання Покровського та Тернівського районів міста Кривий Ріг.

Близько 14-ї години на службовий планшет екіпажу «Буран 0151», через скорочений номер «102», надійшло повідомлення про те, що в кафе, на території ринку «Північний», за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Щепкіна, 1 в Покровському районі, відбувається бійка між відвідувачами. О 14.30 годині 25.08.2018 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , перебуваючи на вищевказаному службовому автомобілі, прибули на виклик на територію ринку, де вже перебували ОСОБА_10 , 1987 року народження та його дядько ОСОБА_11 , 1973 року народження.

Надалі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , прийняли рішення про застосування до ОСОБА_11 спеціального засобу кайданок, без попередження про їх застосування та повідомлення про мотиви й причини, із застосуванням фізичної сили, затримали ОСОБА_11 , заламавши останньому руки за спину, одягнули кайданки, після чого посадили до службового автомобіля та вирушили в сторону селища «Горький» в Тернівському районі міста Кривий Ріг.

Зупинивши автомобіль поряд з лісосмугою, яка розташована по вул. Новосибірська Тернівського району міста Кривий Ріг, ОСОБА_5 вийшов зі службового автомобілю, вивів із заднього сидіння ОСОБА_11 , який обурювався незаконними діями працівників поліції, не оформлюючи жодним чином затримання особи, зняв кайданки з рук ОСОБА_11 та, являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи, що його дії явно виходять за межі наданих йому законом службових повноважень, перевищуючи їх, без наявності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу, 25.08.2018 в період з 15.00 до 16.00 годин, більш точний час слідством не встановлено, умисно застосував насильство до потерпілого - зі значною силою наніс один удар кулаком правої руки в область лівої скронево - лобної частини голови ОСОБА_11 , який стояв до нього обличчям, від чого потерпілий впав на землю та втратив свідомість.

В результаті вказаних навмисних дій командира взводу №1 роти №1 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_11 було спричинене ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми з субдуральною гематомою лівої півкулі мозку, крові у міжпівкульній щілині, над наметом мозочку, дислокації мозку гематомою вправо до 12 мм., клінічно - забію головного мозку III ступеню, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя, що призвело до смерті потерпілого.

13.04.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365 КК України, за ознаками: умисного вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що супроводжувалися насильством, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування, які спричинили тяжкі наслідки та ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками: нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду трупа від 09.10.2018;висновком експерта №13 від 23.01.2019; протоколами допитів свідка ОСОБА_10 від 28.08.2018 та від 29.08.2018; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 07.09.2018; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2018 за участю ОСОБА_10 ;протоколом проведення слідчого експерименту заучастю свідка ОСОБА_10 від 07.09.2018; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 09.02.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність хоча б одного з ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за якими згідно санкції за ч. 2 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та згідно санкції ч. 3 ст. 365 КК України - передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких умисних злочинів, мінімальна можлива санкція за які складає сім років позбавлення волі, та з урахуванням положень ст. 75 КПК України за умови доведеності винуватості підозрюваного в суді, щодо останнього не може бути прийнято рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням та на даний час досудовим розслідуванням не встановлені обставини, за яких може бути застосована ст. 69 КК України (призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом), та враховуючи, що ОСОБА_5 є працівником поліції, має відповідну освіту, останній усвідомлює імовірність наслідків у виді засудження до реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін. Також, будучи працівником правоохоронного органу ОСОБА_5 обізнаний в питаннях розшуку злочинців та відповідних способів та заходів переховування та уникнення від розшуку, та, розуміючи невідворотність покарання, ОСОБА_5 може використати наявні знання для переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінального покарання.

Вказані обставини обґрунтовано свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

Щодо незаконного впливу на потерпілого, свідків та експертів: ОСОБА_5 використовуючи своє службове становище може впливати на потерпілу, свідків та експертів у кримінальному провадженні та схиляти їх до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином:оскільки ОСОБА_5 значний час працює у правоохоронних органах, має зв`язки з іншими працівниками правоохоронних органів, внаслідок чого не виключені ризики вчинення дій, спрямованих на перешкоджання явки осіб (зокрема свідків) до органу досудового розслідування та суду як шляхом безпосереднього впливу на зазначених осіб (залякування, тиск, затримання), так і шляхом ігнорування співробітниками поліції належного виконання забезпечення розшуку та приводу свідків (за наявності підстав).

Таким чином є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під часрозгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням викладеного, найбільш доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, а інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти наведеним вище ризикам.

Крім того, на підставі статей 181, 194 КПК України, існує обґрунтована необхідність у покладенні на підозрюваного ОСОБА_5 наступних додаткових обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не спілкуватися із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а також з колегами за попереднім місцем роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також посилаючись на наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурори клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід , зазначивши, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, на виклики слідчого та суду буде з`являтиться.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.177КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що третім слідчим відділом ( з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000738 від 29.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України.

13.04.2021 ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України.

В матеріалах доданих до клопотання містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Проаналізувавши доводи слідчого та прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що у судовому засідання знайшли підтвердження ризики, визначені п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Доводів захисника та підозрюваного недостатньо для переконання, що він буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення тяжкого злочину, за який, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст.181КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст.181КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст.196КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.177,181,186, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 за матеріалами кримінального провадження №0000738 від 29.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці за місцем його постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не спілкуватися із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а також з колегами за попереднім місцем роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1