ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/368/21
провадження № 1-кс/691/24/21
УХВАЛА

03 червня 2021 року м. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000495 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 365-3, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 365-3 КК України,-

встановив :

В провадженні судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000495, внесене 17.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 365-3, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 365-3 КК України.

27 травня 2021 року суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід який мотивував тим, що обвинувачений ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000495, працював на посаді начальника Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури, а він, як виконуючий обов`язки голови суду та суддя Городищенського районного суду Черкаської області часто спілкувався з ним, як в межах судових процесів, так і за межами між ними склалися дружні стосунки. Обвинувачений ОСОБА_5 працював на посаді начальника Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, знав його особисто, остільки доводилося спілкуватися зі службових питань. З метою уникнення будь-яких сумнівів у його неупередженості та необ`єктивності, заявив самовідвід.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 2021 року, на розгляд судді ОСОБА_1 передано заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 , яку було призначено до судового розгляду з викликом учасників процесу.

Суддя ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, є належним чином повідомленим, що підтверджується повідомленням від 27 травня 2021 року №691/368/21/7936/2021, повідомив про розгляд заяви без його участі.

Прокурор, будучи повідомленим про судовий розгляд, у судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 , повідомлені про судовий розгляд, до суду не прибули, подали клопотання від 03 червня 2021 року за про розгляд заяви без їх присутності, зазначивши, що при вирішенні питання покладаються на розгляд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 , інформовані про розгляд заяви про самовідвід судді, в суд не з`явилися, надали клопотання від 28 травня 2021 року про судовий розгляд без їх участі, вказавши, що при вирішенні питання покладаються на розгляд суду.

До суду не прибув та не повідомив причини не прибуття захисник ОСОБА_8 , який надає правову допомогу ОСОБА_4 , відповідно, суд, враховуючи належне його повідомлення про розгляд та участь захисника ОСОБА_6 , вбачає можливим розглянути заяву судді у його відсутність.

Дані обставини не позбавляють розглядати заяву у відсутність учасників процесу в порядку визначеному ст.80 КПК України.

Розглянувши заяву судді про самовідвід, враховуючи належне повідомлення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя, суддя або присяжний безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до частини першої, другої статті 80 КПК України, з підстав, зазначених у статтях 75 - 76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського Суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої законом від 17.07.1997 року №475/97-ВР, визначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема, у п.66 зазначено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюються особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). Крім цього, у кожній справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Європейським Судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі. При вирішенні питання про відвід судді необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Під час розгляду заяви про самовідвід судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 , із змісту заяви, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 працював на посаді начальника Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури, а обвинувачений ОСОБА_5 працював на посаді начальника Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області. Під час виконання ними службових обов`язків, вони були учасниками судових процесів, входили до складу суду і, на підставі складених ними матеріалів, ухвалювалися відповідні процесуальні рішення. Вказані обставини стали підставою для заявлення суддею ОСОБА_3 самовідводу.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід з розгляду справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід є обґрунтованою та підлягає до задоволення, оскільки з огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 80 КПК України, суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід з підстав, визначених ст. 75 КПК України, а тому викладені ним обставини у заяві, можуть викликати обґрунтовані сумніви в його неупередженості під час розгляду кримінального провадження, так як ним про це повідомлено учасників процесу.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 372 КПК України, суд, -

ухвалив :

заяву судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000495 задоволити.

Відвести суддю Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0000495 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 365-3, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 203-2, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 365-3 КК України.

Копію ухвали направити судді ОСОБА_3 та учасникам процесу, для відому.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1