Справа № 317/1527/21
№/п 1-в/317/165/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого cудді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника адміністрації - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.10.2013 Красноармійрським міськрайонним судом Донецької області за ст.263 ч.2 КК України до 200 годин громадських робіт; 18.03.2013 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ст.115 ч.2 п.12 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01.07.2013 виключити з вироку додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Вирок набрав законної сили: 01.07.2013р. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.02.2016 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 02.07.2012 по 01.07.2013 включно на підставі ст.72 ч.5 КК України з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_6 надійшло клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Початок строку: 02.07.2012 року.

Кінець строку: 03.07.2024 року.

Станом на 09.06.2021 року засуджений ОСОБА_6 відбув 9 років 11 місяців 06 днів.

Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.07.2012.Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався посередньо. Порушень режиму тримання не допускав. Заохочень та стягнень не мав.

З 26.07.2013 відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)» характеризується наступним чином, за виконання покладених обов`язків та додержання встановлених правил був заохочений девять разів правами начальника установи та два рази правами начальника відділення СПС.Допустив два порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Одне стягнення не знято та не погашено у встановленому законом порядку.

На виробництві установи не працевлаштований.

Підтримує зв`язок із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Передбачені законом вимоги персоналу установи виконує, але під наглядом. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд.

Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. В життєдіяльності відділення участі не приймає, ініціативи своєї не проявляє.

На даний час участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу та у самодіяльній організації не приймає. На заходи індивідуально виховного характеру реагує посередньо.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Соціально корисних зв`язківна даний період часу не підтримує. На профілактичному обліку в установі, не перебуває.

У скоєному злочині провину визнає, але робить це виключно щоб отримати поблажливість з боку адміністрації установи. Має великий невідбутий термін покарання.

Комісією Біленьківської виправної колонії (№99) від 11.01.2018 відмовлено в переводі на дільницю соціальної реабілітації.

Комісією Біленьківської виправної колонії (№99) від 26.03.2020 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

Комісією Біленьківської виправної колонії (№99) від 15.04.2021 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст.336 КПК України.

Засуджений та його захисник у судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії заперечував проти задоволення клопотання засудженого, пояснив суду що клопотання є передчасним, засуджений не став на шлях виправлення, має не зняте та не погашене стягнення.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вважав клопотання необґрунтованим, передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, розглянувши клопотання, особову справу засудженого, вислухавши його пояснення, точку зору представника адміністрації, висновок прокурора, думку захисника, вважає, що клопотання необґрунтоване, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З матеріалів справи, особової справи засудженого, з характеристики, не вбачається що ОСОБА_6 став на шлях виправлення, а тому застосування заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 Кримінального кодексу України у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким недоцільне. Згідно довідки про заохочення та стягнення від 07.06.2021 р. ОСОБА_6 має не зняте та не погашене стягнення, яке було накладено на нього 23.04.2021 року начальником установи за нетактовну поведінку у вигляді суворої догани. Крім того, засуджений на виробництві установи не працевлаштований, що не може свідчити про його намір стати на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений враховуючи його сумлінну поведінку і ставлення до праці став на шлях виправлення.
Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.
Саме по собі відбуття засудженим певної частини строку покарання не зобов`язує суд замінити такій особі невідбуту частину покарання більш м`яким, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.
Отже, встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності переконують суд в тому, що поведінка ОСОБА_6 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, засуджений не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а тому клопотання є передчасним і необґрунтованим, тому у його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду буде оголошено 10.06.2021 року о 09-20 год.

Суддя: ОСОБА_1