Провадження № 1-кп/470/46/21
Справа № 470/264/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2021 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2021 року за № 0000144 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Березнегувате Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не військовозобов`язаного, не працюючого, раніше судимого:08 серпня 2014 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.121, ст.71 КК України до 09 років позбавлення волі, на підставі ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 25.03.2019 року звільненого умовно достроково на 2 роки 10 місяців 18 днів, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим за ч.2 ст.121, ст.71 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнившись 02 квітня 2019 року з місця позбавлення волі умовно достроково з невідбутим терміном покарання 2 роки 10 місяців і 18 днів на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

27 листопада 2020 року близько 10 год. 50 хв., більш точного час у органами дізнання встановлено не було, обвинувачений ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння потерпілої ОСОБА_3 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , яке огороджене бетонним парканом з металевими двостворчатими воротами та металевою хвірткою, яка зачиняється на металевий прут і почав кликати потерпілу, якої на той момент не було вдома. Перебуваючи біля домоволодіння потерпілої у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне проникнення до господарського приміщення розташованого на території вказаного домоволодіння. Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_4 , рукою відчинив вхідну хвіртку шляхом зняття металевого прута з стовпця, та таким чином проник на огороджену територію домоволодіння належного на праві приватної власності ОСОБА_3 . Після чого пройшов до господарського приміщення та через незамкнені дерев`яні двері проник до нього, чим порушив встановлені конституційні гарантії недоторканості житла, визначені ст. 30 Конституції України, які гарантують кожному недоторканість житла чи іншого володіння особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.162 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Суду показав що у 2020 року, точної дати він не пам`ятає, прийшов до двору ОСОБА_3 розташованого по АДРЕСА_2 , щоб попрохати у її співмешканця цигарок. Оскільки на його оклики ніхто не вийшов, він через хвіртку зайшов у двір, пройшов до будинку та постукав у вікно, але господарі не вийшли. Після цього через двері зайшов до конюшні де взяв пилку, коли збирався йти був затриманий сусідом ОСОБА_3 який викликав поліцію. Раніше він на території домоволодіння ОСОБА_3 не бував та дозволу заходити у двір та будівлі не отримував. Того ранку був тверезий, оскільки тільки придбав горілку та ще не встиг випити.

Крім показів обвинуваченого його вина у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.162 КК України також підтверджується іншими доказами дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілої ОСОБА_3 , яка під час судового розгляду показала, що 27 листопада 2020 року коли пішла до сусіда їй зателефонував брат, який сказав щоб вона поверталася бо вдома крадій. Коли вона повернулася у неї вдома був її брат та ОСОБА_7 , який розповів що бачив як ОСОБА_4 зайшов у двір, а потім заходив до кухні та конюшні, тому вони замкнули його у конюшні та викликали поліцію. В конюшні знаходилась пилка та ключі, вхід до неї здійснюється через двері, а до двору через металеву хвіртку. Раніше ОСОБА_4 вдома у неї не був, вона йому дозволу заходити на територію домоволодіння не надавала.

Рапортом начальника СРПП № 2 Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 , за яким 27 листопада 2020 року об 11 год. 20 хв. на службу «102» надійшло повідомлення що за адресою АДРЕСА_2 заявниця затримала в своєму сараї місцевого мешканця ОСОБА_4 , який намагався вчинити крадіжку металевих виробів ( а.п.24).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27 листопада 2020 року згідно якого потерпіла ОСОБА_3 просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 який 27 листопада 2020 року близько 10 год. 30 хв. незаконно проник на територію її домоволодіння та конюшні, розташованих за адресою АДРЕСА_2 ( а.п.25).

Того ж дня т.в.о. начальника С Д Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області було оглянуто територію домоволодіння та господарські приміщення за місцем проживання потерпілої ОСОБА_3 , що розташовані за адресою АДРЕСА_2 ( а.п.29-32).

Постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2021 року за якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 за ч.1 ст.51 КУпАП щодо викрадення 27.11.2020 року металевої пилки з сараю на території домоволодіння ОСОБА_3 було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення ( а.п.34-35).

Протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 від 26 лютого 2021 року під час якого він на місці повідомив та показав як незаконно проникав на територію домоволодіння та до господарського приміщення за місцем проживання ОСОБА_3 , розташованих за адресою АДРЕСА_2 ( а.п.41-43).

Таким чином суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку є доведеною та кваліфікує його дії за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено що він не одружений, утриманців не має, працездатний однак не працює, за місцем проживання характеризується негативно, як особа яка систематично порушує громадський порядок, веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, неодноразово порушувала обмеження адміністративного нагляду встановленні щодо нього постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 20.02.2020 року, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з жовтня 2002 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: «Легка розумова відсталість», натомість за висновком судово психіатричного експерта № 156 від 28.04.2021 року ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає і не страждав, на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованих йому правопорушень виявляє прояви легкої інтелектуальної недостатності з помірно вираженими емоційно вольовими розладами та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом активної залежності і легкими когнітивними розладами, що свідчить про його здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними, раніше судимий за вчинення умисних злочинів та вчинив нові кримінальні правопорушення в період умовно дострокового звільнення, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку та небажання стати на шлях виправлення.

Обставинами що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З огляду на те, що під час судового розгляду обставина перебування ОСОБА_4 під час вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння не була встановлена та доведена, при призначенні покарання вказана обставина не визнається судом як обтяжуюча. Таким чином, обставиною обтяжуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є лише рецидив кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, та після застосування умовно дострокового звільнення, протягом невідбутої частини покарання вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, суд доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі.
Згідно вимог ст.71 КК України та п.25 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.162 КК України вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 27 листопада 2020 року, тобто в період невідбутої частини покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2014 року, відповідно при призначенні остаточного покарання за даним вироком підлягає застосуванню ст.71 КК України.
Речові докази та процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 - визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 162 КК України і призначити покарання у виді у 1 (одного) року і 6 (шести) місяців обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2014 року, замінену на більш м`яку ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2017 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1