Справа № 944/2162/21
Провадження №1-кп/944/876/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2021 м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у залі суду, у м.Яворові, угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 03.04.2021 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кожичі Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, непрацюючого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 і, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, а саме посвідчення водія, бланк якого затверджений у встановленому законом порядку, з метою подальшого його використання, реалізуючи свій злочинний умисел у першій половині травня 2020 року, оскільки більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановлено не було, через всесвітню мережу Інтернет, вступив у злочинну змову з невстановленою особою, та домовився із такою особою про повне виготовлення на своє ім`я підробленого посвідчення водія для керування транспортними засобами відповідно до категорії «В», «С», «D», «СЕ» за грошову винагороду у сумі 8000 гривень. З цією метою, ОСОБА_4 , виконуючи роль пособника, відправив невстановленій особі свою фотографію та фотографію свого паспорта громадянина України, необхідні для виготовлення вищевказаного посвідчення під серійним номером НОМЕР_1 .
В подальшому, відповідно до раніше узгодженої домовленості між ОСОБА_4 та невстановленою особою, остання в невстановлених в ході дізнання часі та місці, виготовила з використанням знакодрукуючих пристроїв комп`ютерної чи іншої копіювальної оргтехніки кольорового відтворення зображень струменевим способом друку посвідчення водія під серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_4 , яке не відповідає аналогічним документам даного типу, після чого, в один із днів першої половини червня 2020 року, при зустрічі на одній із зупинок громадського транспорту у мікрорайоні "Рясне 2" у м.Львові, передала посвідчення ОСОБА_4 , за що в якості винагороди, обвинувачений передав невстановленій особі грошові кошти у розмірі 8000 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 , отримавши підроблене посвідчення водія на своє ім`я, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що він ніколи не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія на право управління транспортними засобами під серійним номером НОМЕР_1 з категорією «В», «С», «D», «СЕ», 03 квітня 2021 року о 14 год 00 хв, керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 2108" д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись ним на одній із вулиць у с.Буда Яворівського району Львівської області, будучи законно зупиненим поліцейським відділу реагування патрульної поліції Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, використав завідомо підроблене посвідчення водія під серійним номером НОМЕР_1 , шляхом пред`явлення його на законну вимогу інспектора.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.
ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних проступків визнав та щиро розкаявся.
Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа, тобто вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.1 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Прокурор Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 27 квітня 2021 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.ст. 468, 472 КПК України.
В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених кримінальних проступках та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.27-ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн та за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України узгодили остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн .
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також просить вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.5 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просить її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.
Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а саме: як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Також, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена 27.04.2021 між прокурором та підозрюваним угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.2 ст.12 КК України є кримінальними проступками та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому узгодженого між сторонами покарання за ч.1 ст.27-ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн та за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн .
В судовому засіданні прокурор долучив копію постанови дізнавача СД Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 03.04.2021 року, якою визнано речовим доказом посвідчення водія НОМЕР_1 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до норм ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що речовий доказ - слід залишити при матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно з довідки №СЕ-19/114-21/5586-ДД від 13.04.2021 року витрати на проведення судової технічної експертизи документів у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 03.04.2021 року, становлять 1307 грн. 60 коп.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 314, 473-475 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2021 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 03.04.2021 року, між підозрюваним ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених:
- ч.1 ст.358 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.;
- ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Речовий доказ - посвідчення водія НОМЕР_1 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової технічної експертизи документів у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 06 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1