Справа № 671/735/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2021 року м. Волочиськ
Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
Як зазначено в клопотанні, 11.05.2021 року о 17 год. 38 хв. до ЧЧ СПД №1 ВП №2 Хмельницького РУП надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ОСОБА_5 про те, що 11 травня 2021 року близько 17 год. 30 хв. під час патрулювання населених пунктів с. Човгузів та с. Вовківці Хмельницького району (Теофіпольської ОТГ) на автодорозі між вказаними населеними пунктами був зупинений на підставі п. 10 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» автомобіль марки «MAZDA 323», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, на вимогу працівників поліції пред`явив посвідчення водія на власне ім`я серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8045 від 27.03.2018 року та містить ознаки підробки.
11 травня 2021 року в ході проведення огляду місця події, водій автомобіля «MAZDA 323», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 добровільно у присутності понятих, надав посвідчення водія на своє ім`я, серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 8045 від 27.03.2018 року, із ознаками підробки.
Дане посвідчення водія під час винесення постанови про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 126 КУпАП було перевірено працівниками РПП сектору поліцейської діяльності №1 ВП №2 Хмельницького РУП за допомогою АБД НАІС.
В ході перевірки встановлено, що посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 8045 від 27.03.2018 року, зареєстровано на іншу особу і на даний час здано до архіву ТСЦ, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 не видавалося.
Внаслідок перевірки, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 було оглянуто та поміщено в паперовий конверт з пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії, в такий спосіб опечатано та вилучено до відділу поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.
Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися. Прокурор та дізнавач подали до суду заяву про розгляд клопотання у їх відсутності у зв`язку із недопущенням розповсюдження вірусу Ковід-19, клопотання підтримують, покладаються на думку суду та просять його задовольнити.
Розглянувши подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається із вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих матеріалів, вилучений документ, на який просить накласти арешт слідчий та який містить на собі сліди кримінального правопорушення, визнано речовим доказом.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження чи приховування, слід накласти арешт на вилучене майно, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8045 від 27.03.2018 року.
Відповідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя: