Справа № 932/4996/20
Провадження № 1-кп/201/1205/2020
УХВАЛА

20 травня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000377 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України, -

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000377 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і на сьогоднішній день є суттєві ризики того, що обвинувачений може намагатись уникнути суду, вчинити інші злочини та впливати на потерпілу і свідків.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строків тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт посилались на те, що обвинувачення не обґрунтоване, більш м`які запобіжні заходи забезпечити всі ризики, оскільки обвинувачений не має наміру никати суду і буде з`являтись на всі судові засідання, ризик впливу на потерпілу нівельований тим що потерпіла допитана.

Вислухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість обвинувачення не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим і реальним наявність ризику вчинення обвинуваченим повторного злочину, оскільки останній судимий за вчинення аналогічних злочинів і після відбуття покарання знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину відносно неповнолітньої дитини, що саме по собі свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим нового злочину і цей ризик є доволі суттєвим.

Рівень цього ризику не знижується навіть з часом, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні насильницького злочину після відбуття тривалого покарання за аналогічний злочин.

Таким чином суд встановлено наявність ризику визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Інші ризики в судовому засіданні не доведені, так як потерпіла допитана і вплив на неї є недоцільним, а ризик уникнення суду зник з плином часу.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказаний ризик, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які не є міцними настільки, щоб нівелювати встановлені судом ризики, те що він не працює, притягнутий до кримінальної відповідальності за умисний особливо тяжкий злочин, обставини злочину описані в обвинувальному акті, що свідчить про те, що обвинувачений в даний час несе в собі певну небезпеку для суспільства та з урахуванням вищеописаних обставин, суд вважає, що суспільний інтерес в забезпеченні безпеки превалює над правом на свободу в даному конкретному випадку, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде недостатнім.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 18 липня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в п`ятиденний строк з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а обвинуваченим в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3