Ухвала
іменем України

08 квітня 2021 року
м. Київ

справа № 295/1774/20
провадження № 51-1705 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 09 березня 2021 року.
1. Ухвалою районного суду, залишеною без змін апеляційним судом, клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури задоволено. Кримінальне провадження, відомості щодо якого 16 жовтня 2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000049 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 366, та 05 листопада 2014 року за частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України (далі КК), закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі пункту 3-1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
2. Не погоджуючись з постановленими рішеннями судів попередніх інстанцій, потерпіла, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить, як можна зрозуміти зі змісту скарги, скасувати оскаржені судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції.
3. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
4. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 цього ж Кодексу.
5. Зміст касаційної скарги потерпілої зводиться до незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи. Однак така незгода з висновками судів, зробленими на підставі досліджених доказів, не є свідченням порушення ними процесуального закону.
6. Пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
7. Згідно з вимогами пункту 2 частини 1 статті 49 КК, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки. Згідно з абзацем 4 частини 4 статті 284 КПК закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
8. Як убачається з копій оскаржуваних судових рішень, 16 жовтня 2014 року на виконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 жовтня 2014 року за заявою ОСОБА_4 від 30 вересня 2014 року до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за частино 1 статті 366 КК.
9. 05 листопада 2014 року на виконання цієї ж ухвали місцевою прокуратурою за заявою ОСОБА_4 від 30 вересня 2014 року до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за частиною 1 статті 367 КК. Вказані кримінальні правопорушення згідно положень статті 12 КК, є нетяжкими злочинами. 28 січня 2015 року дані кримінальні провадження були об`єднані в одне кримінальне провадження № 0000049.
10. Під час досудового розслідування органом досудового розслідування було проведено значний обсяг слідчих дій, однак не було встановлено будь-яких осіб, яким слід висунути підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, які розслідувались у цьому кримінальному провадженні.
11. На час звернення прокурором до суду першої інстанції з клопотанням про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК з часу вчинення можливих кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 366, частиною 1 статті 367 КК, минуло 6 років. Підстав для зупинення строку давності, передбачених частиною 2 статті 49 КК, встановлено не було.
12. За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та закрив кримінальне провадження про злочини невеликої тяжкості з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК, у зв`язку із невстановленням осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за нетяжкі злочини.
13. Переглянувши ухвалу районного суду, апеляційний суд відповідно до вимог статті 419 КПК дав належну оцінку доводам апеляційної скарги потерпілої та вмотивовано відмовив у її задоволенні, з чим погоджується і колегія суддів.
Оскільки інших доводів щодо незаконності оспорюваних судових рішень потерпіла у своїх касаційній скарзі не навела, а з огляду на наведені у них мотиви та надані до неї судові рішення, підстав для її задоволення не вбачається, тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 09 березня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3