Справа № 191/856/21
Провадження № 1-в/191/242/21
У Х В А Л А

04 червня 2021 року

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
23.03.2021 року до Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , яким останній просить суд розглянути відносно нього питання про можливість застосування ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Захисник підтримала клопотання засудженого, в обгрунтування додала, що засуджений ОСОБА_3 , на її думку, став на шлях виправлення, залучається до робіт з благоустрою установи, просила клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 вважаючи його необґрунтованим.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного

В матеріалах справи знаходиться довідка за особовою справою №226-К-18 та характеристика відносно засудженого ОСОБА_3 , видані начальником ВКВСР СВК-94 ОСОБА_6 та заступником начальника установи з СВтаПР ОСОБА_7 , з яких встановлено, що ОСОБА_3 є неодноразово судимий за умисні злочини проти власності. В останнє ОСОБА_3 засуджений 20.03.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України цим покаранням поглинуто покарання за ухвалою суду від 23.05.2018 року до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.03.2019 року за ч. 2 ст.289 КК України частково приєднано покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2018 року за ч. 1 ст.263 КК України до відбуття 5 років 5 днів позбавлення волі. Початок строку відбування покарання визначено з 07.12.2017 року, кінець строку 15.05.2022 року.

З 01.08.2018 року ОСОБА_3 відбуває покарання у Синельниківській ВК №94.За час перебування в установі характеризується позитивно, залучається до робіт, пов`язаних з благоустрою установи, порушень режиму утримання не допускає. У вільний час залучається до різноманітної праці, пов`язаної з наведенням порядку та ремонту, як у відділенні так і на інших об`єктах установи. Засуджений ОСОБА_3 приймає участь у диференційованій програмі виховного впливу «Фізкультура та спорт», бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, входить до складу ради колективу засуджених відділення. Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочині. На теперішній час не працевлаштований.

За період відбування покарання в установі Синельниківської ВК №94 засуджений ОСОБА_3 мав 2 заохочення, стягнень не мав.

26.04.2019 року на засіданні адміністрації комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення. 12.10.2020 року комісією установи розглянуто заяву засудженого ОСОБА_3 про застосування ст. 82 КК України, та вирішено направити клопотання до суду, також 26.02.2021 року ст. 81 КК України відмовлено за заявою засудженого.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

З огляду на викладені вище обставини, суд пройшов до висновку про відсутність підстав, які б свідчили про виправлення засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в установі з 01.08.2018 року. Наявність у ОСОБА_3 за весь період відбування покарання всього двох заохочень не доводить його сумлінну поведінку. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 6 КВК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України, відмовити. Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1