ВИРОК

16.08.2021 м. Харків
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України
Своїми діями ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК країни, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 в 2019 році свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України визнавав частково, в подальшому не визнав повністю та пояснив, що не винний, оскільки проходив пізно ввечері біля спортивного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: м. Харків, вул. Др. Народів, 249/80, зайшов в кущі за особистими потребами і побачив на землі гроші та ноутбук, розбите скло спортклубу. Він взяв гроші та ноутбук, хотів піти, однак його було затримано працівниками поліції. Свою позицію щодо позовних вимог потерпілої про відшкодування шкоди також змінив і не визнає дані вимоги.
Незважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим, суд, дослідивши показання останнього, вислухавши показання потерпілої, свідків і дослідивши інші докази у справі, вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю і підтверджується наступними доказами:
- показаннями свідка ОСОБА_21 в судовому засіданні, який зазначив, що ввечері десь в 22-00 годину 27.03.2019 року він був на балконі своєї квартири, яка виходить прямо на дитячий спортивний клуб « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 . Відстань між будинками десь метрів 30. Він побачив як чоловік, одягнений у куртку, розбив вікно у цьому клубу, відчинив його і заліз. Через деякий час той з ліхтариком ходив по різним кімнатам і в цей момент він зрозумів, що це крадій, викликав поліцію. Він запам*ятав статуру чоловіка, який заліз в клуб і Скляр ззовні схожий на цього чоловіка. Після того, як він подзвонив в поліцію, приїхало декілька патрульних автомобілів, вони запитали чи знаходиться ще дана особа ще там, він з балкону все бачив і відповів, що знаходиться, оскільки бачив, що той внутри ходить з ліхтариком. Співробітники поліції оточили будівлю, приготувалися до затримання підозрюваного на виході безпосередньо з цієї будівлі, що і сталося, коли дана особа вилізла через те ж розбите вікно, через яке і проник всередину. Додатково повідомляв, що проникла в будівлю і вийшла з неї одна і та ж сама особа, по зовнішнім прикметам і одягу. У цього чоловіка була сумка чорного кольору.
Провина обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненому також підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, достовірність яких не викликає у суду сумнівів, а саме:
- даними щодо технічних характеристик будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , договору оренди приміщень ОСОБА_16 (а.с. 151-171 т.1).
- даними у висновку експерта №6/961СЕ-19 від 16.04.2019, що вартість наданого на дослідження ноутбуку марки TM «emachines З55-131G16ikk» у робочому стані, без пошкоджень, без комплектуючих, станом на 27.03.2019 року становить 1720,50 грн. (а.с. 201-207 т.1).
- протоколом огляду предметів від 11.04.2019 року, за яким було оглянуто даний ноутбук та визнано його речовим доказом згідно постанови слідчого від 11.04.2019 (а.с. 209 т.1).
- протоколом та постановою про відібрання зразків для експертного дослідження від 09.04.2019 та 11.04.2019 р. (а.с. 210-211 т.1).
- висновками експертів №№14/815-Дм/19, 14/816-Дм/19, 14/817-Дм/19, 14/818-Дм/19 від 11.04.2019, 02.05.2019, 26.04.2019 відповідно, за якими кров ОСОБА_14 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. У змиві з зовнішньої сторони вікна, вилученому в ході огляді місця події, знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження якої від ОСОБА_14 не виключається. На фрагменті скла з зовнішньої сторони вікна, вилученому в ході огляді місця події, знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження якої від ОСОБА_14 не виключається. (а.с. 212-218 т.1).
- постановою слідчого від 14.05.2019 року про визнання речовими доказами (змиви, фрагмент скла, зразки крові). (а.с. 227-228 т.1).
- протоколом огляду місця події від 27.03.2019 року за участі понятих, спеціаліста, ОСОБА_16 , з фототаблицею, де було оглянуто приміщення дитячого спортивного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , і встановлено, що скло на вікні, яке не обладнано решітками розбито, на внутрішньому склі маються нашарування речовини бурого кольору. Такі ж каплі речовини бурого кольору на підлозі, на підвіконні. Всередині клубу на 2 поверсі гіпсокартонні двері, одні з них взламані, замок в положенні закрито, зібрані речі спортивного обладнання в коридорі, розкидані речі всередині клубу. Виявлено та вилучено змиви з РБК зі скла та приміщення клубу. (а.с. 229-238 т.1).
Оцінюючи у сукупності всі зібрані та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, встановленим, що своїми діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.
Провина обвинуваченого доказана повністю дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, підтверджується показаннями потерпілої, свідків, іншими письмовими та речовими доказами, що свідчить про доведеність провини ОСОБА_14 у даному правопорушенні за ч.2 ст.15, за ч.3 ст. 185 КК України.
Таким чином, дослідивши всі докази у їх сукупності та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку про провину обвинуваченого ОСОБА_14 у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.15, за ч.3 ст. 185 КК України доведено під час судового розгляду та суд кваліфікує дії ОСОБА_14 за ч.2 ст.15, за ч.3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.
Посилання обвинуваченого на відсутність його провини у скоєному спростовується всіма дослідженими під час судового розгляду доказами, в тому числі і показання свідків, які безпосередньо затримали Скляр на місці вчинення під час появлення з вікна клубу, і показаннями свідка, який безпосередньо бачив, як особа схожа на Скляр проникла до клубу, бачив світ ліхтарика всередині та появу у вікні і затримання працівниками поліції Скляра, даними експертиз щодо належності крові, походження якої від ОСОБА_18 не виключається, на внутрішньому склі вікна клубу, яке було розбито та через яке проник Скляр до приміщення.
Судом заперечення обвинуваченого своєї провини у вчиненні кримінального правопорушенні, що йому інкриміновано розцінюється як намагання обвинуваченого уникнути покарання за вчинене, враховуючи тяжкість можливого покарання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Будь-яких доказів у підтвердження невинуватості ОСОБА_14 як самим обвинуваченим, так і його захисником суду надано не було.
Судом враховано, що як під час досудового розслідування, так і під час судового слідства обвинувачений змінював свої показання, в тому числі і щодо наявності в нього грошових коштів під час затримання, і пояснити первісну версію щодо заробітку у вигляді наявних грошових коштів не зміг.
З огляду на встановлені судом обставини, суд прийшов до переконання, що сторона обвинувачення довела перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого йому пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, єдиний епізод вчиненого, відсутність пом*якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його поведінку під час затримання та розгляду справи, наявність судимостей, матеріальний та сімейний стан.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_14 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини: 16.07.2002 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки; 05.02.2007 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, звільнений 20.07.2007 р. по амністії; 05.05.2009 р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік; 04.08.2017 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки. За даними Київського районного відділу «Центр пробації» в Харківській області судимість ОСОБА_14 за вироком від 04.08.2017 року не знята і не погашена у встановленому законом порядку.
ОСОБА_14 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» перебуває з червня 2008 року з діагнозом «синдром залежності від опіоїдів», не одружений, з його слів проживає в цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, та не має офіційних джерел доходу, зареєстрований і проживає в м. Харкові, де за відомостями Київського ОП ГУНП в Харківській області характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітнього сина, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_14 судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_14 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини, за яких вчинено, особу винного, відсутність обставин, які пом*якшуть та обтяжують покарання обвинуваченого, відомості про наявність судимостей, наявність не знятої та непогашеної судимості за вироком від 04.08.2017 року Київського районного суду м. Харкова, яким його було засуджено за ч.1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, вчинення злочину в період іспитового строку, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_14 покарання в межах санкції, встановленої ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, з врахуванням вимог ст. 68 КК України, та застосуванням ст. 71 КК України.
Підстав для визначення іншої міри покарання або застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, враховуючи особу обвинуваченого та обставини злочину.
Суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для обвинуваченого ОСОБА_14 , його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Також, при призначенні остаточного покарання підлягає застосуванню ч.1 ст.71 КК України, оскільки ОСОБА_14 після постановлення вироку в 2017 році, але до повного відбуття покарання за даним вироком вчинив новий злочин.
Остаточне призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_14 у вигляді позбавлення волі, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення в умовах ізоляції та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи обставини скоєного та особу обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Клопотань щодо міри запобіжного заходу або застави під час судового розгляду заявлено не було, а тому дані питання судом не вирішуються.
Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_14 підлягають стягненню витрати за проведення судових експертиз в розмірі 628,04 грн.
З приводу цивільного позову суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст. 129 ЦПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Як вбачається з матеріалів справи, потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в розмірі 2826 грн., з посиланням на те, що дана сума є розміром пошкодженого вікна та дверей. (а.с. 13 т.1).
Згідно вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючі ті обставини, що цивільним позивачем ОСОБА_16 не надано взагалі будь-яких доказів на підтвердження визначеного розміру майнової шкоди в сумі 2826 грн. від пошкодження вікна та дверей, і дані вимоги обвинуваченим не визнаються, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог за недоведеністю.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України - у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
В силу ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту ОСОБА_14 частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.08.2017 року, яким йому було призначено покарання за ч.1 ст. 187 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, та остаточно призначити покарання ОСОБА_14 у вигляді 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 обчислювати з дня його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.
Зарахувати в час відбуття покарання за даним вироком час перебування під вартою з 28.03.2019 року по 01.04.2019 року (під час попереднього ув*язнення за мірою запобіжного заходу під час досудового розслідування) та з 20.05.2017 року по 20.06.2017 року ( за вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.08.2017 року із розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі, в редакції ч.5 ст. 72 КК України за Законом №838-VIII).
Речові докази, передані на зберігання потерпілій та обвинуваченому залишити у їх користуванні та власності.
Речові докази (ніж розкладний, балончик газовий, ліхтарик, фрагмент скла, змиви РБК), які зберігаються в камері схову Київського РВ ГУНП в Харківській області - знищити після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 16.04.2019 року за №6/961СЕ-19 в розмірі 628,04 грн.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_16 до ОСОБА_14 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 2826 грн. відмовити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1