ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/333/21 Справа № 712/6951/21 Категорія: 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ПРАТ «Черкаське Хімволокно» - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах ПРАТ «Черкаське Хімволокно», на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2021 року у кримінальному провадженні № 0001520 від 11.06.2021, якою накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0002 загальною площею 23,6268 га, державної форми власності, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури, яка розташована в адміністративних межах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2021 року задоволено клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно.

Накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0002 загальною площею 23,6268 га, державної форми власності, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури, яка розташована в адміністративних межах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Заборонено ПРАТ «Черкаське Хімволокно» та іншим фізичним чи юридичним особам користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0002 загальною площею 23,6268 га, державної форми власності, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури, яка розташована в адміністративних межах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області шляхом проведення на ній будь-яких робіт пов`язаних із зняттям, перевезенням та використанням ґрунтового покриву (поверхневого шару) земель.

Виконання ухвали доручено прокурору Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , слідчим, що здійснюють досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведені правові підстави для накладення арешту та зазначив, що вказана земельна ділянка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та являється речовим доказом по справі.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ПРАТ «Черкаське Хімволокно» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2021 року, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту відмовити.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу, вказує на те, що прокурор мотивував необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, оскільки нібито встановлено, що на зазначеній земельній ділянці здійснюється незаконне заволодіння ґрунтовим покривом чорноземом за допомогою спеціальної техніки.

Разом з тим, зазначає, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0002 20.11.2018 Черкаською обласною державною адміністрацією передана в оренду ПРАТ «Черкаське хімволокно» для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури, яка розташована в адміністративних межах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

Проте, ні прокурором, ні слідчим не взято до уваги, що на вказаній земельній ділянці споруджено шламонакопичувач № 3 Черкаської ТЕЦ, який споруджено по проекту Київського відділення «Променергопроект» у 1966 році і призначається для складування матеріалу відходів мілкого помелу Черкаської ТЕЦ.

Зазначає, що для продовження строку служби безаварійної і ефективної роботи комплексу гідротехнічних споруд шламонакопичувача проводяться своєчасні експлуатаційно-ремонтні роботи.

З метою недопущення вичерпання паспортного об`єму золошламонакопичувача та підтримання можливості роботи котлів на вугіллі щорічно укладаються договори на продаж пилу зольного з території правої карти золовідвалу.

Тобто, з території земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0002 вивозиться виключно пил зольний, пил вугільний, шлам водопідготовки, а не ґрунтовий покрив.

Тому вказана земельна ділянка не може бути речовим доказом вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містить слідів його вчинення, з останньої вивозиться не ґрунт, а відходи виробництва відповідно до чинного законодавства. Накладення арешту на вказану земельну ділянку, як захід забезпечення кримінального провадження, не забезпечить виконання завдання, для виконання якого прокурор звертався із клопотанням, оскільки земельна ділянка не є речовим доказом і його збереження не забезпечується.

Вказує, що слідчим суддею не встановлено, а прокурором не доведено, що незастосування такого заходу забезпечення призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі земельної ділянки.

Вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ПРАТ «Черкаське хімволокно», як заборона користуватись вказаною земельною ділянкою, оскільки останнє є підприємством критичної інфраструктури, виробляє теплову енергію, а накладення арешту на вказану земельну ділянку зупинить виробничий процес, в тому числі й щодо постачання електричної енергії та гарячої води.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи та зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що в провадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0001520 від 11.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-1 КК України за фактом того, що на ділянці місцевості в с. Степанки Черкаського району особи на вантажних автомобілях МАЗ 551 605, реєстраційний номер НОМЕР_1 , Кобальт АС-3253.1, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та екскаваторі марки ЕК-12-00, реєстраційний номер НОМЕР_3 здійснюють незаконну погрузку чорнозему з подальшим перевезенням даного чорнозему (ЄО№ 30988 від 11.06.2021).

Постановою прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 22 червня 2021 року земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0002 загальною площею 23,6268 га, державної форми власності, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури, яка розташована в адміністративних межах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області визнано речовим доказом у кримінальному провадження № 0001520 від 11.06.2021.

24 червня 2021 року прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0002 загальною площею 23,6268 га, державної форми власності, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури, яка розташована в адміністративних межах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, з метою забезпечення збереження речового доказу. Заборону ПРАТ «Черкаське хімволокно» та іншим фізичним чи юридичним особам користуватися вказаною земельною ділянкою шляхом проведення на ній будь-яких робіт пов`язаних із зняттям, перевезенням та використання ґрунтового покриву (поверхневого шару) земель, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на вищевказану земельну ділянку, прокурор вказував на те, що предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-1 КК України, виступає ґрунтовий покрив (поверхневий шар) земель, а тому, саме з метою збереження речових доказів, вона підлягає арешту.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2021 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на зазначене вище майно, з огляду на те, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто наявності правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді, яким було задоволено клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури та накладено арешт на вказане майно, з огляду на наступне.

В ст. 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст. 170 КПК України, зокрема щодо збереження речових доказів.

Слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду поданого прокурором клопотання, відсутні передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для його задоволення, адже сторона обвинувачення, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надала достатніх і належних доказів тих обставин, на які послалась у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

В наданих матеріалах, як вважає колегія суддів, не міститься жодного доказу того, що вказане у клопотанні майно, а саме земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0002 загальною площею 23,6268 га, державної форми власності, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури, яка розташована в адміністративних межах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, відповідає, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відповідна постанова про визнання цього майна речовим доказом у провадженні є формальною.

В постанові прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 22 червня 2021 року про визнання земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0002 речовим доказом у кримінальному провадженні не міститься достатнього обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає зазначене вище майно.

Таким чином, зазначене вище майно, а саме земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0002, загальною площею 23,6268 га, державної форми власності, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури, яка розташована в адміністративних межах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області жодним чином не може відповідати ознакам речового доказу в рамках кримінального провадження №0001520 від 11.06.2021, оскільки прокурором не доведено, що вона в повній мірі відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України на неї не може бути накладено арешт.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із врахуванням наведених обставин, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, не встановив належну правову підставу; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; не оцінив розумність і співрозмірність обмеження прав ПРАТ «Черкаське Хімволокно», яке використовує вказану земельну ділянку у своїй господарській діяльності, завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, зокрема, для ПРАТ «Черкаське Хімволокно», як виробника теплової, електричної енергії та гарячої води для населення.

Наведені порушення є достатніми для висновку про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді. Інші аргументи апеляційної скарги досліджені судовою колегією, не є суттєвими, та на рішення апеляційного суду не впливають.

Зважаючи на встановлені вище обставини та відповідні їм правовідносини, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого в частині арешту земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0002 загальною площею 23,6268 га, державної форми власності, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури, яка розташована в адміністративних межах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, не повною мірою дотримався вимог ст. ст. 94, 132, 173 КПК України та Першого протоколу до Конвенції, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала не може вважатись повністю законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню щодо накладення арешту на нерухоме майно з постановленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора, про накладення арешту на вказану земельну ділянку.

Зважаючи на викладене вище, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах ПРАТ «Черкаське Хімволокно» задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2021 року у про арешт майна - скасувати.

В задоволенні клопотання прокурора окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0002 загальною площею 23,6268 га, державної форми власності, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури, яка розташована в адміністративних межах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27 липня 2021 року.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4