Справа № 521/6236/21
Номер провадження:1-кп/521/1196/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000149 від 13.05.2016 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; засудженого вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 08.09.2015 до 2 років тримання у дисциплінарному батальйоні, ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 19.03.2021 на підставі ст.2 Закону України « Про амністію у 2016 році» до останнього застосовано закон про амністію; який на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді стрільця 1 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата,-

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді стрільця 1 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану 09.09.2015 о 08 годині 00 хвилин, не з`явився вчасно, без поважних причин, на військову службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 12.02.2021, вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України не з`явлення вчасно н службу без поважних причин, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненого військовослужбовцем (крім строкової служби).

При судовому розгляді кримінального провадження обвинувачений та прокурор, кожен окремо, у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , просили розглянути угоду про визнання винуватості за кримінальним провадженням № 0000149 від 13.05.2016, укладену між ними 15 червня 2021 року, згідно якої обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а саме у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді стрільця 1 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану 09.09.2015 о 08 годині 00 хвилин, не з`явився вчасно, без поважних причин, на військову службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 12.02.2021, вільний час, що з`явився у зв`язку з цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України відповідно до якого ОСОБА_5 підлягає покаранню: за ч.4 ст.407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 гривень. Сторони погодили, що ОСОБА_5 , керуючись положеннями ст.26 КВК України, зобов`язується сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком законної сили і повідомити суд та Одеську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону шляхом надання документа підтверджуючого сплату штрафу.

Сторони угоди у суді, у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 підтвердили, що під час складання угоди про визнання винуватості вони ознайомилися з положеннями ст. ст. 473,474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду від 15.06.2021 року про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором у кримінальному провадженні № 0000149 від 13.05.2016 року, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України, суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, у суду відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України за ознаками: нез`явлення вчасно на службу, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При обранні міри і виду покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого та умови угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, відповідно до якої враховано особу ОСОБА_5 , який в силу ст.89 КК України вважається раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, має на утриманні малолітню дитину яка потребує додаткового догляду (затримка психо -мовного розвитку), безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в району проведення АТО на території Донецької області, та в подальшому був залучений до сил та засобів об`єднаних сил здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, є учасником бойових дій, та обставин, що пом`якшують його покарання у вигляді щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беззастережне визнання своєї винуватості, тобто наявність передбачених ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого злочину, а також беззастережне визнання ОСОБА_5 винуватості, вчинення ним кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, сторони погоджуються із застосуванням ст.69 КК України перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 13600 гривень. У зв`язку із цим, ОСОБА_5 , керуючись положеннями ст.26 КВК України зобов`язується сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком законної сили і повідомити суд та Одеську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону шляхом надання документа підтверджуючого сплату штрафу.

Крім того, суд враховує що ОСОБА_5 є особою, який в силу статті 89 КК України, вважається раніше не судимим.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання ОСОБА_5 винуватості, вчинення ним кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, а також наведених даних про особу обвинуваченого, суд, на підставі ст. 69 КК України, вважає можливим при призначенні обвинуваченому покарання перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.06.2021 року у кримінальному провадженні № 0000149 від 13.05.2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором.

ОСОБА_5 на підставі угоди про визнання винуватості від 15.06.2021 року за кримінальним провадженням № 0000149 від 13.05.2016 року, визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 6 /шести/ років.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджено сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертої статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1