28.04.2021 ЄУН 389/2566/20
Провадження №1-кп/389/284/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 13.01.2020, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, утриманців не має, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, такого що не має судимості, обвинуваченого, у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, за наступних обставин.

11.01.2020 року близько 23.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні кафе «Мірідіал», розташованого за адресою: вул. Перспективна, 73, смт. Знам`янка Друга Знам`янського району Кіровоградської області.

Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник умисел на умисне завдання ОСОБА_5 ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_4 долонею правої руки наніс не менше двох ударів по обличчю ОСОБА_5 , таким чином вчинивши насильницькі дії, які завдали ОСОБА_5 фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, надав покази ідентичні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. При цьому в скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності та не заперечує щодо призначення покарання на розсуд суду.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасники судового провадження не заперечували.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України, а також роз`ясненнями викладеними у п. п. 2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вищенаведених норм права, суд, при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України на час внесення відомостей до ЄРДР було злочином невеликої тяжкості, а на час судового розгляду віднесено до кримінальних проступків, мотив та мету вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не маючого судимості, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно, в скоєному щиро розкаявся.

Відповідно до вимог ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття в скоєному.
Відповідно до вимог ст.67 КК України до обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищенаведене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, інформацію, що характеризує останнього, наявність обставини, які пом`якшує та обтяжують покарання, визнання обвинуваченим своєї вини, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , буде покарання у виді штрафу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, а саме у виді штрафу.
Суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 50 КК України, саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Речові докази та витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не подавався.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження не обирався.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1