Ухвала

Іменем України

2 березня 2021 р.

м. Київ
провадження № 51-458 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 4 листопада 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушував питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно нього вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 4 листопада 2019 року й ухвали Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року, просив їх скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та закрити кримінальне провадження, також просив зупинити виконання судових рішень в частині конфіскації всього належного йому майна.
Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 2 лютого 2021 року його касаційну скаргу було залишено без руху через недотримання вимог статті 427 КПК України. А саме, засуджений ОСОБА_4 вказував на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, проте, не навів обґрунтованих доводів та підстав для цього, з огляду на положення ст. 412 КПК України. Натомість засуджений наводив доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, оскаржував фактичні обставини справи, не погоджувався з оцінкою доказів та визнання їх недопустимими, що з огляду на положення ст. 433 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Засуджений також просив закрити кримінальне провадження, однак не навів правових підстав для цього.
Тому Суд касаційної інстанції встановив строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде йому повернута.

Копія ухвали Верховного Суду від 2 лютого 2021 року була направлена на адресу засудженого.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення засуджений ОСОБА_4 отримав копію ухвали Верховного Суду 13 лютого 2021 року.

Мотиви суду
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Протягом встановленого в ухвалі Верховного Суду від 2 лютого 2021 року строку засуджений ОСОБА_4 подав уточнену касаційну скаргу, проте не усунув зазначені недоліки.
Слід зауважити, що касаційна скарга - це документ, який сприймається і оцінюється судом в цілому, враховуючи наведені в ній вимоги та їх обґрунтування.
Від викладених у касаційній скарзі формулювань, доводів і прохань залежать наслідки касаційного розгляду. Саме тому до форми і змісту касаційної скарги пред`являються жорсткі вимоги, недотримання яких призводить до наслідків, передбачених ст. 429 КПК України.
Виправлення недоліків може здійснюватися шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістової частини, або шляхом подання додаткових документів, якщо скаржник, у порушення вимог КПК, не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Виходячи з системного аналізу норм кримінального процесуального закону, виправлення недоліків касаційної скарги, які стосуються її змісту, має бути здійснено шляхом подачі нової касаційної скарги (а не заяви, доповнення чи уточнення до скарги), яка має відповідати всім вимогам, зазначеним у ст. 427 КПК України.
Засуджений ОСОБА_4 , усупереч наведеним вимогам закону, подав до Верховного Суду не касаційну скаргу з усунутими в ній недоліками, а уточнену касаційну скаргу, яка також не відповідає вимогам ст. 427 цього Кодексу.

Зі змісту поданої на усунення недоліків уточненої касаційної скарги, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не погоджується з постановленими відносно нього судовими рішеннями, просить їх скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте й цього разу не зазначає обґрунтованих доводів та підстав, з огляду на положення ст. ст. 412, 413 КПК України. При цьому, засуджений наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також оцінки місцевим судом доказів, з якою він не погоджується, дає власну оцінку наведеним у вироку доказам, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Разом з цим, ОСОБА_4 просить закрити кримінальне провадження, однак не наводить правових підстав для цього. Також не враховує того, що суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржених судових рішеннях.
Судами, при розгляді справи не було встановлено обставин для закриття провадження.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.
З цих підстав Суд постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 4 листопада 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5