Ухвала
Іменем України
26 травня 2021 року
м. Київ
Провадження № 51-4314 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 вересня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року,
встановив:
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 вересня 2020 року заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2013 року, яким його засуджено за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1, 348, 115 ч. 2 п. п. 12, 13, ст. ст. 15 ч. 3, 115 ч. 2 п. п. 1, 12, 13, ст. 347 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі, залишено без задоволення.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року апеляційну скаргу засудженого залишено без задоволення, а ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 вересня 2020 року без змін.
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вказані судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що розглянувши його заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції проігнорував норму ст. 464 ч. 1 КПК України, судове рішення ухвалено незаконним складом суду, оскільки судді ОСОБА_5 та ОСОБА_6 брали участь у розгляді кримінальної справи відносно нього. Вказує, що апеляційний суд залишив без уваги порушення вимог ст. 464 ч. 1 КПК України. Також зазначає, що апеляційний суд послався на КПК в редакції 1960 року, який не передбачав право на суд присяжних, та порушив його права на повне ознайомлення з матеріалами справи разом з його захисником і в присутності перекладача/експерта, що є порушенням ст. 6 Конвенції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Системне тлумачення глави 34 КПК України у сукупності з наведеними вище положеннями призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Цей висновок підтверджується, крім іншого, і самим текстом статті 459 КПК України, відповідно до якого нововиявленими обставинами визнаються:
штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до цього положення, нововиявлені обставини мають стосуватися лише вироку або судових рішень, що постановлені щодо цього вироку, тобто судового рішення по суті кримінального обвинувачення.
Як вбачається із долучених до касаційної скарги копій судових рішень, заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2013 року залишено без задоволення, оскільки обставин, які б відповідали вимогам ч. 2 ст. 459 КПК України, та які підтверджені належними доказами, що доводять неправильність вироку, в розумінні положень ч. 2 ст. 459 КПК України, заявником не наведені та судом не встановлені. В обґрунтування заяви засуджений посилався на те, що під час розгляду його справи були порушені вимоги кримінально-процесуального закону, що полягають в тому, що йому не було роз`яснено право на суд присяжних, передбачений ст. 384 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, місцевий суд серед іншого, вірно зазначив, що обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше не відомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
Згідно з ч. 2 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Частиною 3 цієї статті встановлено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.
Положеннями ст. 76 КПК України не встановлено заборони суддям, які ухвалювали вирок, брати участь у розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в одному кримінальному провадженні.
За таких обставин, участь суддів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у складі колегії суддівКрасноармійського міськрайонного суду Донецької областіпід час ухвалення вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2013 року щодо ОСОБА_4 , не виключає можливості їх участі у розгляді його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Отже, підстави, які б унеможливлювали участь суддів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розгляді заяви засудженого про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні.
З огляду на викладене місцевий суд, дослідивши матеріали провадження за заявою засудженого та матеріали кримінальної справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 КПК України, у заяві не наведено. Також місцевий суд, розглянувши вказану заяву засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами у складі колегії, дотримався визначеного процесуальним законом порядку її розгляду, а доводи засудженого про ухвалення судового рішення незаконним складом суду, є безпідставними.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу в апеляційному порядку, належним чином перевірив доводи апеляції засудженого, надав на них вмотивовані відповіді.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, кримінальна справа щодо ОСОБА_4 розглядалася за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, що не передбачав процедури здійснення судового розгляду судом присяжних, про що правильно зазначено судом апеляційної інстанції, оскільки в якості форми безпосередньої участі народу у здійсненні правосуддя в Україні інститут присяжних запроваджено з набранням чинності діючого КПК України.
Що стосується доводів про порушення апеляційним судом права ОСОБА_4 на ознайомлення з матеріалами справи, то засудженим не надано належного обґрунтування та відповідних документів на підтвердження цього факту. З доданих засудженим до касаційної скарги талонів підтвердження вбачається про отримання заяв від засудженого ОСОБА_4 , і який направлявся до Дніпровського апеляційного суду для ознайомлення з матеріалами справи 9 жовтня 2020 року, 21 жовтня 2020 року, 15 грудня 2020 року.
Викладені в ухвалі апеляційного суду мотиви залишення без задоволення апеляційної скарги є обґрунтованими, вважати ці висновки неправильними чи сумнівними підстави відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 вересня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7