Справа № 203/3034/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 , в якій останній посилався на те, що ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000323 від 25.02.2021 року за ч.1 ст.364 КК України. Відповідно до ст.55 КПК України він є потерпілим від даного кримінального правопорушення, оскільки йому завдана моральна та матеріальна шкода. До слідчого ним було подано заяву про залучення в якості потерпілого в рамках зазначеного кримінального провадження. Проте, 27.07.2021 року отримано постанову слідчого від 23.04.2021 року про відмову в задоволенні клопотання. Посилаючись на те, що є потерпілим в силу ст.55 КПК України, а також, що КПК України не вимагає ніяких доказів від заявника для визнання його потерпілим, скаржник просив визнати незаконної бездіяльність слідчого, яка полягає у винесенні завідомо незаконної постанови про відмову у визнанні потерпілим; скасувати постанову слідчого від 23.04.2021 року та зобов`язати останнього вручити йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого в розумні строки.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, що в силу ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Перевіривши викладені в скарзі доводи, заслухавши пояснення скаржника, а також дослідивши матеріали за скаргою та матеріали кримінального провадження №0000323, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Під час розгляду скарги встановлено, що 28.10.2020 року ОСОБА_3 звернувся на ім`я Генерального прокурора з повідомленням про корупційне правопорушення, в якому зазначив, що в провадженні СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0002825 від 04.12.2015 року за ч.1 ст.190 КК України, в якому він є постраждалим від шахрайських дій. Також зазначив, що на його переконання службовими особами, які закрили вказане кримінальне провадження, було вчинено корупційне правопорушення, яке кваліфікується за ст.364 КК України, оскільки слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, зловживаючи своєю владою та службовим становищем, умисно, з метою одержання неправомірною вигоди для шахрая, яка полягає в тому, що особи, які пов`язані в шахрайських злочинах, уникли відповідальності за злочин, використовуючи владу та своє службове становище, всупереч інтересам служби, закриваючи кримінальне провадження, завдали істотної шкоди особам, які ошукані шахраєм, не здійснюють його розшук на вимогу державного виконавця.
Вказану заяву Генеральною прокуратурою було перенаправлено до ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві, яка була розглянута, як звернення та відомості до ЄРДР внесено не було.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 21.01.2021 року було зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 28.10.2020 року.
На підставі вказаної ухвали 24.02.2021 року до ЄРДР було внесено відомості за заявою ОСОБА_3 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.364 КК України та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000323.
23.04.2021 року старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , було винесено постанову, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні.
В поданій в порядку ст.303 КПК України скарзі, ОСОБА_3 просив визнати незаконної бездіяльність слідчого, яка полягає у винесенні завідомо незаконної постанови про відмову у визнанні потерпілим; скасувати постанову слідчого від 23.04.2021 року та зобов`язати останнього вручити йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого в розумні строки.
Перевіривши доводи скарги та підстави відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчий суддя враховує, що в своєму повідомленні від 28.10.2020 року про вчинення корупційного правопорушення ОСОБА_3 фактично посилався на вчинення службовими особами СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України, яке полягало у незаконному закритті кримінального провадження №0002825 від 04.12.2015 року за ч.1 ст.190 КК України, в якому ОСОБА_3 був потерпілим, зловживаючи своєю владою та службовим становищем, умисно, з метою одержання неправомірною вигоди для шахрая, чим завдано істотної шкоди особам, які ошукані останнім.
Згідно ч.1 ст.364 КК України, за якою було розпочато кримінальне провадження №0000323, встановлено кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Згідно п.3 примітки до ст.364 КК України істотною шкодою у ст.ст.364,364-1,365,365-2,367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином, обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України має бути істотна шкода у розумінні п.3 примітки до вказаної статті. Тобто визначені у ч.1 ст.364 КК України наслідки можуть становити лише майнову шкоду, яка піддається грошовій оцінці та відповідно до такої оцінки досягла встановленого розміру.
З огляду на це, слідчий суддя вважає безпідставними доводи скарги щодо підстав для залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000323 за ч.1 ст.364 КК України з підстав заподіяння йому моральної шкоди внаслідок незаконного на його думку закриття кримінального провадження №0002825.
Посилання заявника на те, що завдана йому матеріальна шкода полягає в тому, що внаслідок закриття кримінального провадження він був позбавлений можливості отримати відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинених відносно нього шахрайських дій, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки таки збитки було завдано саме внаслідок шахрайських дій інших осіб, за фактом чого було відкрито та проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002825, а не внаслідок його закриття слідчим.
Також заявником не наведено відомостей, які б свідчили про завдання йому матеріальної шкоди та її розміру, що відповідає розміру істотної шкоди, визначеному у п.3 примітки до ст.364 КК України.
Крім того, під час розгляду скарги в суді, заявник на запитання слідчого судді зазначив, що з приводу завдання йому матеріальної шкоди внаслідок шахрайських дій, він звертався з позовом в порядку цивільного судочинства та за наслідок його розгляду судом було ухвалено рішення про стягнення на його користь завданої шкоди, яке на теперішній час перебуває на стадії примусового виконання.
Окрім цього, слідчий суддя враховує, що заявником не наданого доказів тому, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0002825 оскаржувалась у передбаченому КПК України порядку та була скасована, як незаконна.
З огляду на це, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000323 ОСОБА_3 було обгрунтовано відмовлено у визнанні потерпілим.
Тому, в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити в повному обсязі за її безпідставністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.55,303,306,307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання вчинити певні ді відмовити повністю.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1