Справа № 128/1439/21
УХВАЛА
Іменем України

03 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою: в АДРЕСА_1 , засудженого 12.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, в якій він просить замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким, оскільки на даний час він в установі характеризується позитивно, вирішив працювати, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, 1 раз заохочувався, та раніше він відмовився від застосування даної статті за власним бажанням, на даний час він бажає, щоб до нього застосували дану статтю.

На виконання вимоги суду, зазначеної в ухвалі суду про призначення судового розгляду заяви, установою відбування покарання ДУ «Стрижавська ВК (№81)» було надано особову справу засудженого ОСОБА_5 , довідку характеристику на засудженого та довідку щодо стягнень та заохочень.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Пояснив, що просить замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі, оскільки він бажає швидше звільнитись з місць позбавлення волі та допомагати своїм батькам. на даний час він визнає вину у вчиненні злочину, за який відбуває покарання, під час судового розгляду справи він не погоджувався з правовою кваліфікацією його дій та вирок набув законної сили і він погоджується з встановленими обставинами. В установі він був працевлаштований в 2019 році, внаслідок чого погіршився його стан здоров`я, а саме м`язи спини, та він вважає, що роботи в установі йому протипоказані за станом здоров`я, хоча інвалідності йому не встановлено, на обліку в медичному закладі з приводу перешкод до працевлаштування не перебуває. Вважає, що наявних щодо нього відомостей та бажання працювати саме в умовах обмеження волі достатньо для задоволення поданої заяви. Відшкодувати встановлену вироком суду шкоду та судові витрати не має можливості.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні при розгляді даного клопотання підтримав надану установою характеристику на засудженого, згідно якої висловлено позицію, що засуджений не досяг ступеня виправлення відповідно до положень ст. 82 КК України, а тому просив в задоволенні заяви відмовити.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні заяви відмовити, враховуючи відомості про особу засудженого.

Вивчивши заяву засудженого, вислухавши його пояснення, з`ясувавши позицію прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.
На даний час ОСОБА_5 є засудженим вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2016 за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку засудженому ОСОБА_5 рахується з 08.03.2017, кінець строку 08.03.2024.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_5 в ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 03.07.2017 з ДУ«УВП №1» м. Вінниця, де за час утримання характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувались.

В ДУ «Стрижавська ВК (№81)» за час відбування покарання ОСОБА_5 1 раз заохочувався, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. На виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику в свою сторону реагує адекватно. З представниками адміністрації поводить себе ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. До виконання робіт з благоустрою установи відкоситься задовільно, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні, проте ініціативи не проявляє, належно виконує лише під наглядом представників адміністрації. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.Залучений до участі в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення». Соціально-корисні зв`язки збережені з батьками та сестрою. За час відбування покарання отримав 12 передач та 3 посилки, а також надавалося 2 короткострокових побачень та 1 тривале побачення. Вину в скоєному злочині за вироком суду не визнав. Згідно вироку суду значиться матеріальна шкода - 1 653 грн. 09 коп., моральна шкода - 5 000 грн. та витрати за проведення експертизи 293 грн. 40 коп. До установи надійшов виконавчий лист на суму 422 грн. 74 коп. та на даний час погашено за виконавчим листом 158 грн. 29 коп.

12.07.2019 комісією установи було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації на підставі особистої заяви засудженого.

14.09.2020 комісією установи було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України на підставі особистої заяви засудженого.

Застосуванню ст. 81 КК України за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 частини строку покарання 08.11.2021.

На профілактичному обліку не перебуває.

З позиції установи відбування покарань, викладеної в характеристиці засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що з урахуванням, того, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не проявив готовності до самокерованої і правослухняної поведінки, відмовився від подальшого працевлаштування на виробництві установи, до робіт з благоустрою установи відноситься задовільно, проте ініціативи не проявляє та належно виконує лише під наглядом адміністрації установи, має заборгованість згідно вироку суду та не досяг ступеня виправлення відповідно ст. 82 КК України, тому адміністрація установи вважає не доцільно застосовувати ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_5 .

Згідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень, за час відбування покарання до ОСОБА_5 дисциплінарні стягнення не застосовувалися, 09.01.2019 застосовано заохочення у виді подяки.

Згідно з положеннями, викладеними в ч.ч. 1, 3 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого. При цьому, відбування покарання у виді обмеження волі, передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.

Суд бере до уваги, що, ОСОБА_5 перебуваючи з 08.03.2017 в місцях позбавлення волі та безпосередньо у ДУ «Стрижавська ВК (№81)», отримав лише одне заохочення ще 09.01.2019. При цьому, суд звертає увагу, що сумлінна поведінка засудженого повинна бути послідовною та тривалою, та при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. При цьому, ОСОБА_5 в установі на даний час не працевлаштований за власним бажанням, будь-яких перешкод для його працевлаштування в судовому засіданні не встановлено.

Тому суд вважає, що сам факт належної поведінки протягом відбування покарання не є безумовною передумовою заміни покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, його поведінку під час відбування покарання, ставлення до праці, а саме те, що він не працевлаштований в установі за відсутності об`єктивних перешкод для працевлаштування, не проявляє ініціативи у виконанні робіт з благоустрою, має невідшкодовану шкоду за вироком суду, за час відбування покарання лише один раз був заохочений, а саме ще 09.01.2019, а також враховуючи позицію адміністрації ДУ «Стрижавська ВК (№81)», яка вважає недоцільним застосовувати ст. 82 КК України до останнього, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах обмеження волі. Таким чином, суд вважає передчасним вирішення питання про заміну невідбутої засудженим частини покарання більш м`яким покаранням. Виходячи з вищевикладеного, у задоволені заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: