Дата документу 29.07.2021
Справа № 501/1086/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівськ (м.Чорноморськ) Одеської області, громадянина України, який не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
20 травня 2013 року Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850 грн. (штраф сплачено 11 листопада 2013 року);
26 січня 2015 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік відповідно до ст.75 КК України;
27 березня 2015 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки відповідно до ст.75 КК України;
07 вересня 2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 та ч.3 ст.185 КК України до 4 років 5 днів позбавлення волі (звільнився 23 серпня 2019 року за відбуттям строку покарання),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним частково та показав суду, що 19 лютого 2020 року, днем, з камери зберігання майна в магазині «Таврія-В», який розташований по проспекту Миру, 35, в м.Чорноморську, він викрав пакет, в якому були парфуми, зазначені в обвинувальному акті. Викрадене майно повернув потерпілій.
Водночас, обвинувачений заявив, що у нього не було умислу на проникнення до камери зберігання майна з метою крадіжки та що умисел виник в нього після відкриття камери.
Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім його показів, підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_8 показала суду, що 19 лютого 2021 року вона отримала по «Новій пошті» посилку з парфумами, які помісила в пакет, який поклала в камеру зберігання майна в магазині «Таврія-В», який розташований по проспекту Миру, 35, в м.Чорноморську. Через деякий час вона, відкривши камеру, виявила пропажу її речей з камери. В подальшому викрадені речі їй повернув обвинувачений.
Винуватість обвинуваченого підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.53-54, 50-51 витяг з ЄРДР, 71-72 постанова слідчого про зміну кримінально-правової кваліфікації з ч.1 ст.185 КК України на ч.2 ст.185 КК України, 83-84 - постанова слідчого про зміну кримінально-правової кваліфікації з ч.2 ст.185 КК України на ч.3 ст.185 КК України);
протоколом огляду місця події (а.с.55-58, 59 диск, долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу);
квитанції щодо вартості викраденого майна, як єдиного пакету парфумів 711 грн. (а.с.62-63);
протоколом огляду викраденого майна (а.с.64) парфумів, долучених до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів (а.с.65-66, 67 - розписка);
протоколами огляду предметів дисків з відеозаписами з камер відеоспостереження (а.с.73, 82), долучених до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів (а.с.74, 81), на яких зафіксовані обставини вчиненого кримінального правопорушення (а.с.75-77, 78-80).
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
Суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення, змінене під час судового розгляду (а.с.104), кваліфікуючу ознаку «проникнення у інше приміщення», оскільки викрадення майна потерпілої сталося зі сховища, яке знаходилися в загальнодоступному місці.
Доводи обвинуваченого щодо відсутності в нього умислу на незаконне проникнення до камери сховища з метою вчинення крадіжки суд оцінює критично, як намагання обвинуваченого уникнути більш тяжкої відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Доводи обвинуваченого спростовуються зазначеними вище обставинами кримінального правопорушення.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше неодноразово судимий (а.с.85-86, 90, 91-92), за місцем мешкання характеризується як особа, щодо якої скарг не надходило (а.с.70, 98), не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину (а.с.97), на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.68, 69).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом, не встановлено.
Згідно досудової доповіді служби з питань пробації, виправлення обвинуваченого можливе як з призначенням, так і без призначення покарання, пов`язаного із реальним обмеженням чи позбавленням волі (а.с.95-96).
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, що пом`якшує його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
За тих самих підстав суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі лише в ізоляції від суспільства, оскільки він раніше судимий, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив кримінальне правопорушення, тому суд не знаходить підстав для застосування до нього ст.75 КК України.
Суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що, на думку суду, обґрунтовується наявністю ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК) та вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК), що підтверджується тяжкістю покарання, яке йому призначається судом, та наявністю у нього непогашених судимостей.
При цьому судом приймається до уваги вік обвинуваченого, стан його здоров`я, достатню міцність його соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, наявність у нього утриманців та відсутність у нього постійного місця роботи.
Керуючись ст.ст.368-374 КПК України,
Визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з 29 липня 2021 року, зарахувавши, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в строк покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме знаходження його під вартою під час судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 29 липня 2021 року до набрання вироком законної сили.
Речові докази: парфуми залишити потерпілій, лазерні диски залишити в матеріалах судового провадження.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя