Дата документу 14.07.2021 Справа № 321/684/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 321/684/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/992/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянула 14 липня 2021 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 19 березня 2021 року зокрема відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини
відносно ОСОБА_7 :

27.06.2018, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, спрямованим на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , шляхом подолання огорожі проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_11 .
Далі, перебуваючи на території вказаного домоволодіння ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , постукали у вхідні двері будинку, в результаті чого ОСОБА_11 на поклик відчинив вказані двері. Відразу після цього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , застосовуючи фізичну силу, заштовхали останнього до приміщення будинку, тим самим проникли у житло. Далі, за допомогою липкої стрічки (скотч), зв`язали верхні кінцівки ОСОБА_11 та потерпілій ОСОБА_12 , яка також перебувала у тій же кімнаті будинку, чим обмежили їх вільні рухи. Після чого, ОСОБА_8 разом с ОСОБА_7 , ногами нанесли не менше двох ударів по нижнім кінцівкам ОСОБА_11 та, погрожуючи застосуванням насилля, яке є небезпечними для життя та здоров`я потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які вони сприймали як реальні, почав вимагати грошові кошти. В свою чергу, потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , сприймаючи за реальне висловлені в їх адресу погрози та побоюючись за своє життя та здоров`я, передали свої грошові кошти у сумі 43100 гривень.
Після чого, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 реалізувавши свій злочинний намір до кінця та досягнувши бажаного результату, зникли з місця події разом з викраденими грошовими коштами, чим спричинили потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 43 100 гривень.
Крім того, 12.09.2019, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які раніше вчинили розбій, діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, спрямованим на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, через відчинену хвіртку вхідних воріт проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_13 .
Далі, перебуваючи на території вказаного домоволодіння ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , постукали у вхідні двері будинку, в результаті чого потерпіла ОСОБА_13 на поклик відчинила вказані двері. Відразу після цього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , застосовуючи фізичну силу, заштовхали ОСОБА_13 до приміщення будинку, тим самим проникли у житло. Далі, за допомогою липкої стрічки (скотч), зв`язали верхні кінцівки потерпілій ОСОБА_13 , чим обмежили її вільні рухи та за допомогою кухонного ножа, який взяли у приміщенні вказаного будинку, почали погрожувати потерпілій ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , який також перебував у тій же кімнаті будинку. Після чого, ОСОБА_8 разом с ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням вищевказаного ножа, почав вимагати грошові кошти. Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , сприймаючи погрози, як реальні та побоюючись за своє життя та здоров`я, передали свої грошові кошти у сумі 140 гривень.
Після чого, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 реалізувавши свій злочинний намір до кінця та досягнувши бажаного результату, зникли з місця події разом з викраденими грошовими коштами, чим спричинили потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , майнову шкоду на суму 140 гривень.
Крім того, 14.01.2020, приблизно о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які раніше вчинили розбій, діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, спрямованим на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, шляхом подолання огорожі проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_15 .
Далі, перебуваючи на території вказаного домоволодіння ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , постукали у вхідні двері будинку, в результаті чого потерпіла ОСОБА_15 на поклик відчинила вказані двері. Відразу після цього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , застосовуючи фізичну силу, заштовхали останню до приміщення будинку, тим самим проникли у житло. Далі, за допомогою мотузки, яку відшукали на місці, зв`язали верхні кінцівки потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , який також перебував у тій же кімнаті будинку, чим обмежили їх вільно рухатись. Після чого, ОСОБА_8 за допомогою дерев`яної палиці, яку відшукав у приміщенні вказаного будинку, наніс по нижнім та верхнім кінцівкам, тулубу і голові потерпілого ОСОБА_16 не менше 20 ударів, а ОСОБА_7 в свою чергу вимагав вказати місце збереження грошових коштів. Потерпілий ОСОБА_16 , сприймаючи насильство та погрози, як реальні та побоюючись за своє життя та здоров`я, передав свої грошові кошти у сумі 2 600 гривень та 1 000 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 14.01.2020, становить 23 927,5 гривен.
Після чого, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 реалізувавши свій злочинний намір до кінця та досягнувши бажаного результату, зникли з місця події разом з викраденими грошовими коштами, чим спричинили потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 26 527,5 гривень, а потерпілій ОСОБА_15 моральної та фізичної шкоди.
Крім того, 08.04.2020, приблизно о 22 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які раніше вчинили розбій, діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, спрямованим на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, шляхом виставляння скла віконного отвору, проникли до приміщення житлового будинку АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_17 .
Далі, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні вказаного домоволодіння, де ОСОБА_7 кулаком верхньої кінцівки наніс потерпілому ОСОБА_17 один удар в область голови, після чого зв`язавши потерпілому руки дротом від праски та липкою стрічкою (скотч), із застосуванням погроз, які є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_17 , які останній вважав за реальні, почав вимагати грошові кошти. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_17 , сприймаючи за реальне висловлені в його адресу погрози та побоюючись за своє життя та здоров`я, передав свої грошові кошти у сумі 2 700 гривень.
Після чого, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , реалізувавши свій злочинний намір до кінця та досягнувши бажаного результату, зникли з місця події разом з викраденим грошовими коштами, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 майнову шкоду на суму 2 700 гривень.

Вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 19 березня 2021 року:
зокрема ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України та йому призначенопокарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту оголошення вироку суду - 19 березня 2021 року.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, згідно вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку день за день період з 09 квітня 2020 року по 18 березня 2021 року включно.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_16 29527,50 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_16 20000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 36557,59 грн.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , не погоджується з оскаржуваним вироком в частині призначення останньому покарання внаслідок суворості.

Просить вирок суду відносно ОСОБА_7 змінити та призначити останньому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про наявність пом`якшуючих покарання обставин у вигляді щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочинів, а також наявності у ОСОБА_7 невиліковного захворювання.

Також захисник, посилаючись на положення ч.1 ст. 67 КК України, вказує про безпідставність посилання суду у вироку на те, що ОСОБА_7 не працює, не має постійного джерел доходу, стійких соціальних зв`язків, тощо.

Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позицію захисника.
Обвинувачений ОСОБА_18 та його захисник адвокат ОСОБА_10 підтримали подану адвокатом ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 апеляційну скаргу.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам поданої апеляційної скарги обвинуваченого, вказавши про достатнє та необхідне покарання, призначене вироком ОСОБА_7 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187 КК України, та кваліфікація дій останнього не оспорюються, отже, з урахуванням ч. 1 ст. 404 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

Окремо слід зазначити, що вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 сторонами також не оспорюється.

Вирішуючи по суті апеляційні доводи щодо суворості призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з міркувань визначеної ст. 50 КК України мети покарання, а саме виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини, що пом`якшують покарання.

Так, скоєні ОСОБА_7 кримінальні правопорушення згідно ст. 12 КК України, класифіковано як особливо тяжкі злочини.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також суд першої інстанції взяв до уваги наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 ряду тяжких хронічних захворювань.

Разом з тим, цілком обґрунтовано при призначенні покарання ОСОБА_7 суд зважив на інші обставини у даному провадженні та відомості стосовно особистості останнього.

Скоєні злочини є аналогічними кримінальним правопорушенням, за якими ОСОБА_7 був неодноразово засуджений, судимості за які не погашені та не зняті у встановленому законом порядку.

Звертає увагу і кількість епізодів скоєних обвинуваченим ОСОБА_7 особливо тяжких корисливих злочинів, зухвалість їх вчинення та вік потерпілих.

Вищенаведені обставини у їх сукупності засвідчують усталеність протиправної поведінки ОСОБА_7 та небажання останнього піддавати критиці свою антисоціальну поведінку.

Суд першої інстанції також взяв до уваги відомості стосовно особистості обвинуваченого ОСОБА_7 , який не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, шкоду в добровільному порядку потерпілим не відшкодував.

Аргументи захисника щодо безпідставності посилання суду у вироку на те, що ОСОБА_7 не працює, не має постійного джерел доходу, стійких соціальних зв`язків в контексті ст. 67 КК України, колегія суддів не враховує, оскільки дані обставини були зазначені лише для характеризування особи ОСОБА_7 .

Обставиною, що обтяжує покарання місцевий суд визнав рецидив злочинів, що узгоджується із змістом обвинувального акту, а тому відповідає положенням ст. 337 КПК України.

Отже, враховуючи наведене, на думку колегії суддів, призначене місцевим судом ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром відповідає засадам призначення покарання, є необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Призначене місцевим судом покарання, з огляду на сукупність оцінених судом обставин щодо скоєних злочинів та особи ОСОБА_7 , вочевидь не можна вважати невідповідним ступеню тяжкості та особі обвинуваченої внаслідок суворості, що вказує на безпідставність доводів сторони захисту.
Крім того, оцінюючи наведені в апеляційній скарзі доводи щодо мотивів застосування до ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України при призначенні покарання поряд із встановленою, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжуючої покарання обставини, що не оспорюється стороною захисту, колегія суддів не вбачає виключних та переконливих підстав для пом`якшення покарання.

При цьому, інших обставин, ніж ті, що були вже враховані місцевим судом при призначені ОСОБА_7 покарання, захисник на користь заявленої вимоги не наводить.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку з мотивів, наведених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 19 березня 2021 року зокрема відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 187 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4