ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2437/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_11 у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000970 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 1 ст. 171, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокатом ОСОБА_9 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000970, подано заяву про відвід головуючого судді у справі ОСОБА_11 .

Як вбачається зі змісту заяви, підставою для відводу є припущення, що суддя ОСОБА_11 позбавлена можливості повно та об`єктивно з`ясувати обставини вказаного кримінального провадження, оскільки її зятю повідомлено про підозру у вчиненні злочину, фактичні обставини якого співпадають із обставинами, викладеними в обвинувальному акті ОСОБА_10 , що прямо свідчить про можливий вплив/тиск на суддю ОСОБА_11 з боку Офісу Генерального прокурора та свідчить про конфлікт інтересів. При цьому прокурори, які підтримують державне обвинувачення у вказаному провадженні, входили до групи прокурорів у кримінальному провадженні, в якому повідомлено по підозру зятю судді ОСОБА_11 . Також, як вказано в заяві про відвід, сторона захисту, суддя ОСОБА_11 та її зять зацікавлені в ухваленні виправдувального вироку ОСОБА_10 , оскільки це підтвердить, що всі дії посадових осіб та правоохоронців щодо подій листопада 2013 року лютого 2014 ркоу, відповідали вимогам чинного законодавства України.

Крім того, в судовому засіданні захисник, підтримавши заяву про відвід, на підтвердження своєї позиції просила врахувати дані ухвали Печерського районного суду м. Києва, якою було відмовлено в застосуванні запобіжного заходу зятю судді ОСОБА_11 .

Сторона обвинувачення категорично заперечувала проти відведення судді ОСОБА_11 , вважаючи подану заяву необгрунтованою та спрямовану на затягування строків розгляду кримінального провадження. Просила врахувати, що заявлені підстави для відводу судді були предметом перевірки в ході розгляду заяви про самовідвід та свого підтвердження не знайшли. Заперечуючи про здійсненя тиску на суддю ОСОБА_11 вказувала, що прокурори Офісу Генерального прокурора діють виключно в рамках діючого кримінального процесуального закону.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також представник потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_13 , заперечували проти задоволення заяви про відвід. Вказуючи на відсутність будь-яких сумнівів щодо неупередженості судді ОСОБА_11 просили врахувати тривалість судового розгляду, який становить майже 4 роки. Також вважали, що сторона захисту зловживає процесуальним правом на відвід, оскільки заява про самовідвід судді ОСОБА_11 була розглянута судом та в її задоволенні було відмовлено, як безпідставної.

Інші учасники судового провадження та суддя ОСОБА_11 , будучи повідомленими про місце, час та день розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, разом з тим їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши думку учасників судового провадження, обговоривши доводи заявленого відводу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

2. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Положеннями статті 76 КПК України передбачено недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Белгії; «Де Куббер проти Бельгії»). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Відповідно до висновків у справі «Білуха проти України» при вирішенні питання про те, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

Будь-яких відомостей , які би стосувались необхідності перевірки неупередженості судді ОСОБА_11 за об`єктивним критерієм, у заяві про відвід наведено не було.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

У заяві про відвід не наведено жодних фактів, які б доводили, що суддя ОСОБА_11 особисто зацікавлена у ході справи, не зазначено будь-яких її прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Не встановлено таких обставин і судом при розгляді заяви.

Відповідно до статей і, 2, 6 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права - присяги судді; а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Як зазначається у Висновку Консультативної ради європейських суддів № 18 (2015) «Позиція судової влади та її відносини з іншими гілками державної влади в умовах сучасної демократії», довіру й повагу потрібно постійно завойовувати і зберігати за допомогою відмінної роботи судів на основі найвищих стандартів. Судді повинні визнати, що вони є публічними особами і їм не слід бути занадто чутливими.

Суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що повідомлення ВРП судді ОСОБА_11 про втручання в її діяльність, в разі підтвердження такого факту компетентними органами, може свідчити наявність у діях певних осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376 КК України, проте не підтверджує підстав для відводу судді.

Стосовно посилань на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16.06.2021 року, якою було відмовлено в застосуванні запобіжного заходу зятю судді ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, в якому останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 26, ст. 340 КК України, то суд вважає їх безпідставними, оскільки будь-яких встановлених обставин, які би підтверджували небезсторонність чи упередженість судді ОСОБА_11 при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_10 , які б мали преюдиціальне значення, у вказаній ухвалі не міститься. Крім того, як слушно зауважила сторона обвинувачення, обставини вчинення зятем судді ОСОБА_11 та ОСОБА_10 інкримінованих правопорушень не є однаковими, а повністю є відмінними одне від одного за часом, датою, місцем інкримінованих злочинів а також їх суті та правової кваліфікації, їх розгляд в одному провадженні є неможливим.

Також суд приймає до уваги, що 16.06.2021 року Дарницьким районним судом м. Києва розглянуто заяву судді ОСОБА_11 про самовідвід у вказаному кримінальному провадженні, поданої у зв`язку із повідомленням прокурора Офісу Генерального прокурора про підозру її зятю за ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, і у задоволенні якої відмовлено. При цьому суд приходить до висновку, що фактично стороною захисту заявлено аналогічні підстави для відводу судді ОСОБА_11 , які вже були предметом перевірки судом. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно з положеннями ст. 81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

За наведених обставин прийняти рішення щодо залишення заяви про відвід без розгляду, як такої, що свідчить про зловживання правом на відвід, відноситься до компетенції суду, який здійснює кримінальне провадження, в даному випадку - головуючого судді ОСОБА_11 .

З огляду на викладене суд вважає, що наведені захисником підстави для відводу судді не містять жодних даних, які б змусили сумніватись у неупередженості судді ОСОБА_11 , та підтверджували її певну особисту заінтересованість у кримінальному провадженні, певні прихильності, уподобання стосовно однієї з сторін у кримінальному провадженні, тобто свідчили про її небезсторонність.

Враховуючи викладене суд вважає заяву про відвід необґрунтованою і тому приходить до висновку про відсутність підстав для відводу судді ОСОБА_11 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000970 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 1 ст. 171, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя