Справа № 132/399/21
Ухвала
Іменем України
11 лютого 2021 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000018 від 09.02.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погоджене прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
10 лютого 2021 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, яке було добровільно видане ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 ,

Клопотання мотивовано тим, що 09 лютого 2021 р. о 13:43 год., до чергової частини відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що до них зателефонував командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 та повідомив про те, що під час отримання посилки військовослужбовцем строкової служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , у відділенні №2 ТОВ «Нова Пошта», за адресою: вул. Незалежності, 54, м. Калинівка, у посилці було виявлено наркотичні речовини. По прибуттю СОГ було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено 12 прозорих полімерних zip-пакетів з вмістом речовини рослинного походження, зеленого кольору та 1 прозорий zip-пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, дані речовини вилучено для проведення експертизи. Як пояснив ОСОБА_4 вилучені речовини належать йому, він їх отримав для власних потреб, без мети збуту.

09.02.2021 року надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що він добровільно видає працівникам поліції свій мобільний телефон марки «Мейзу М5» золотистого кольору, який знаходиться у силіконовому чохлі чорного кольору, у якому частково працюючий та побитий екран.

Вище зазначений мобільний телефон та силіконовий чохол чорного кольору після проведення огляду упаковано у спецпакет НПУ SUD 1041796 та поміщено до камери зберігання речових доказів відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області та приєднано до справи в якості речових доказів.

Необхідність у арешті вилученого майна під час проведення огляду місця події, обґрунтовується наявністю підстав вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Оскільки вилучене майно, відповідно до постанови відділення № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про визнання речовими доказами від 09.02.2021 року являється речовим доказом по даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення арешту. Тому дізнавач звертається до слідчого судді з даним клопотанням.

У поданій письмовій заяві дізнавач СД ВП №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 підтримав заявлене ним клопотання та просить розглядати клопотання без його участі та без технічної фіксації судового процесу.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Дізнавач СД ВП №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 в клопотанні зазначив, що майно, яке було добровільно видане ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «Мейзу М5», золотистого кольору, який знаходиться у силіконовому чохлі чорного кольору, у якому частково працюючий та побитий екран, визнано постановою від 09.02.2021 р. речовим доказом по даному кримінальному провадженні та воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення арешту.

Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим третіми особами. У даному випадку вказаними документами є заява ОСОБА_4 про добровільну видачу майна, відповідний протокол проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, в якому відображено вилучений об`єкт та обставини за яких його було вилучено.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно має значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке добровільно видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «Мейзу М5», золотистого кольору, який знаходиться у силіконовому чохлі чорного кольору, у якому частково працюючий та побитий екран, який після проведення огляду упаковано у спецпакет НПУ SUD 1041796, із позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення такого арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий Суддя ОСОБА_1