Справа № 296/6102/20
Ухвала
Іменем України

05 липня 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови від 04.02.2009 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 17.07.2020р. надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови прокурора від 04.02. 2009 року, в якій заявник одночасно просить поновити термін на оскарження даної постанови.

02.07.2021р. згідно авторозподілу заяву передано для розгляду головуючому судді ОСОБА_1 .

Зі змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що в своїй заяві ним викладено доводи про незаконність постанови в зв`язку з тим, що не зазначено ЄДРПОУ СФГ «Нона», тоді як ОСОБА_2 до СФГ «Нона» відношення не має і керівником зазначеного господарства не являється. Зазначає, що про нововиявлені обставини дізнався за заявою від 10.06.2020року під час ознайомлення зі справою.

Суд, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 , приходить до наступного висновку.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2014 року ОСОБА_2 засуджений за ч.4 ст.27, ч.2 ст.366, ч.2 ст.366, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.5 ст.191, 69 КК України до п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати на підприємствах, установах чи організаціях незалежно від форм власності посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки, з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є власністю ОСОБА_2 .

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03.07.2014 року вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2014 року змінено в частині призначеного покарання: застосовано ст.75 КК України та звільнено ОСОБА_2 від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за ч.5 ст. 191 КК України, з випробуванням та іспитовим строком на два роки, на підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_2 не змінювати місце проживання та не виїжджати за межі України без дозволу кримінально виконавчої інспекції, періодично з`являтися в цей орган для реєстрації. В решті вирок залишено без змін. Вирок та ухвала апеляційного суду набрали законної сили.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Відповідно до ч.2 ст.464 КПК України. не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

За наведених обставин, та беручи до уваги те, що постанова прокурора Житомирської області 04.02.2009 року не є рішенням, яким завершено розгляд кримінального провадження по суті та не є таким рішенням, яке може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку про те, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Приймаючи таке рішення, суд керується положеннями ч. 2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», які необхідно розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження чи відмову у його відкритті.

Законодавець використав у цій нормі саме формулювання «суддя … вирішує питання про відкриття … провадження …», а не «суддя … відкриває … провадження …». Перше формулювання, на відміну від другого, насправді не означає, що за результатами вирішення відповідного питання має бути ухвалене лише рішення про відкриття провадження. Надавши судді повноваження «вирішувати питання», законодавець тим самим надав судді повноваження оцінювати, чи є підстави для відкриття провадження і, таким чином, вирішувати: відкрити провадження чи відмовити у його відкритті.

Даний Висновок щодо застосування норм права та право суду відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, перевіривши наявність підстав для відкриття провадження, прямо закріплений у постанові іменем України Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.02.2020р. (522/14170/17).

Стаття 442 КПК України встановлює, що у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів або палата, об`єднана палата, що передала справу відповідно на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду.

Чинним законодавством України встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Усталена практика ЄСПЛ зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Ці обмеження повинні відповідати законній меті і має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

В рішенні у справі «Брумареску проти Румунії» міжнародна судова установа (ЄСПЛ) наголошує, що юридична визначеність вимагає поваги до принципу «res judicata», тобто остаточності судового рішення. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (пункти 61, 62). Як акцентує увагу ЄСПЛ у рішенні у справі «Рябих проти Росії», відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають вагомі й непереборні обставини (пункт 52). Перегляд не повинен розглядатись як прихований спосіб оскарження.

Судом встановлено, що легітимна мета обмеження прав дотримана, права заявника ОСОБА_2 не порушені, оскільки він не просто мав реальну можливість звернутися до суду раніше із повідомленням наведених в заяві доводів, а і неодноразово скористався цим правом в судах різних інстанцій та на різних стадіях кримінального процесу (досудове слідство, судовий розгляд, апеляційне та касаційне провадження), будучи обізнаним про наведені на думку заявника нововиявлені обставини ще з 2008 року, а тому суд зазначає, що безпідставне задоволення заяви є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Твердження ОСОБА_2 , що про наведені обставини він дізнався 10.06.2020 року, не відповідають дійсності.

Відступи від принципу правової визначеності, згідно з позицією Європейського Суду з прав людини у справах щодо України, виправдані лише у випадках необхідності, при обставинах істотного і непереборного характеру (згідно з пунктом 93 рішення у справі «Салов проти України», пунктом 26 рішення у справі «Проценко проти України», пунктом 45 рішення у справі «Кравченко проти Росії»). Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (згідно з пунктом 38 рішення у справі «Сутяжник проти Росії»). Зі змісту заяви ОСОБА_2 таких обставин Судом не виявлено.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 461, 462, 464, 466, 467 КПК України, висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.02.2020р., суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1