УХВАЛА

18 березня 2021 року
м. Київ

Справа №459/3451/20
Провадження №51-1339 ск 21

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 21 січня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року і

встановила:
У касаційній скарзі скаржниця порушує питання про скасування ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 21 січня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000283 від 03.04.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та направлення цього кримінального провадження на новий розгляд до Львівського апеляційного суду.
Водночас, касаційна скарга подана на ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 21 січня 2021 року було повернуто скаржниці на підставі ст. 399 КПК України в зв`язку із тим, що вона не є особою, яка має право на подання апеляційної скарги, так як є свідком у зазначеному вище кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга, крім іншого, повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає скаргу.
Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для його зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Проте вказаних приписів кримінального процесуального закону ОСОБА_4 належним чином не виконала.
Так, скаржниця обґрунтовує своє право на оскарження ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 21 січня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000283 від 03.04.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, посиланням на п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України. Водночас, касаційна скарга не містить пояснень щодо того, яким чином зазначена ухвала стосується прав, свобод чи законних інтересів ОСОБА_4 .
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Натомість ОСОБА_4 в касаційній скарзі вказуючи на те, що апеляційний суд мав скасувати ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 21 січня 2021 року, описує фактичні обставини справи, які не стосуються та не є предметом перегляду цього касаційного провадження, адже апеляційні доводи скаржниці суд апеляційної інстанції по суті не розглядав.
Також, подаючи касаційну скаргу, в тому числі, і на ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року, скаржниця не формулює жодних касаційних вимог щодо цього оскаржуваного судового рішення.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення вказаних недоліків.
Протягом визначеного строку заявник має право звернутись до суду касаційної інстанції з уточненою касаційною скаргою на усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений законом строк.
Ураховуючи викладене та керуючись ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 21 січня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року залишити без руху та надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3