Справа № 299/3302/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп /4806/452/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30. 09. 2019.
Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бронька, Іршавського району, Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, непрацюючий, не судимий, засуджений:
- за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк на 04 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 03 (три) роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.
Речові докази: автомобіль марки «Mercedes - Benz Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно розписки від 19. 04. 2018 переданий на відповідальне зберігання громадянину ОСОБА_9 ухвалено залишити громадянину ОСОБА_9 , як законному власнику; електронний носій лазерний диск CD-R, на якому записано відеозапис факту ДТП залишено у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання; автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику утримання транспортних засобів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області повернуто потерпілому ОСОБА_10 , як законному володільцю.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2574 грн. судових витрат за проведення у даному кримінальному провадженні судових експертиз.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

-2-

19. 04. 2018 близько 07 год. 20 хв. ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Івана Франка в м. Виноградів, в напрямку центра м. Виноградів, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху, не надавши перевагу у русі автомобілю марки «Mercedes Benz Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку та здійснював маневр повороту ліворуч на перехресті вул. Івана Франка - Комунальна в м. Виноградів, внаслідок чого ОСОБА_7 допустив зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_2 , з передньою лівою боковою частиною автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з подальшим зіткненням передньою частиною автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_2 з металевою огорожею вказаного перехрестя вулиць.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_2 ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 74 від 08. 06. 2018, отримав тілесні ушкодження у вигляді саден шкірних покровів лівої гомілки по передній поверхні в верхній і нижній третині, які згідно п. 2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «наказом №6» МОЗ України від 17. 01. 1995 кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного терміну розладу здоров`я або незначну втрату працездатності; тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин виличної ділянки зліва, забою головного мозку легкого ступеня, які згідно п. 2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасного терміну розладу здоров`я або незначну втрату працездатності; тілесних ушкоджень у вигляді уламкових переломів передньої та латеральної стінок лівої гайморової пазухи із зміщенням уламків до заду, що ускладнились вторинними гемосинуситом, перелому виличної кістки із зміщенням уламків, які згідно п. 2.2.1 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «наказом №6» МОЗ України від 17. 01. 1995 кваліфікуються, як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості; тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому лускоподібної частини лівої скроневої кістки, згідно п. 2.1.2 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «наказом №6» МОЗ України від 17. 01. 1995 кваліфікуються, як тяжкі тілесні пошкодження.
Згідно висновку експерта № 10/173 від 18. 09. 2018 з технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_2 ОСОБА_7 , який не дотримався вимог пунктів 14. 6 (а), 14. 6 (б) та 12. 4 Правил дорожнього руху України.
Невиконання водієм ОСОБА_7 вказаних вимог Правил дорожнього руху України стали причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманням потерпілим ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію діянь обвинуваченого, просить вирок суду від 30. 09. 2019 в частині призначення ОСОБА_7 покарання - змінити, виключити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними

-3-

засобами строком на три роки, у решті вирок суду від 30. 09. 2019 щодо ОСОБА_7 залишити без змін. Вважає, що при призначенні додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд першої інстанції не врахував у повній мірі обставин, що пом`якшують покарання, які впливають на підстави призначення додаткового покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди потерпілому, відсутність з його боку претензій, міцність соціальних зв`язків, а також необхідність права керування транспортними засобами у повсякденному житті. Крім того, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не судимий, обставини що обтяжують покарання - відсутні. За таких обставин, сторона захисту вважає, що в суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, захисника, потерпілого, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву захисника адвоката ОСОБА_6 про розгляд апеляційної скарги у його відсутності та обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора про законність та обґрунтованість вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_7 , досліджувати зібрані органом досудового розслідування докази. При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, встановленню порядку їх дослідження та роз`яснені при цьому прав ОСОБА_7 , судом першої інстанції вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України порушені не були. Тому, апеляційним судом висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження не перевіряються.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування й судовий розгляд проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України.
Діяння обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Відповідає вимогам ст. 65 КК України й призначене ОСОБА_7 основне покарання, яке призначене з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, даних про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутністю обставин, які обтяжують покарання.
Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України.
Обґрунтовано призначено і додаткове покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 03 (три) роки.
Суд першої інстанції, з урахуванням конкретних обставин справи, характеру вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наслідків, що настали у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілого, дійшов обґрунтованого висновку про призначення за санкцією ч. 2 ст. 286 КК України додаткового покарання, яке на думку колегії суддів у сукупності із призначеним основним покаранням є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що згідно характеристики ОСОБА_7 по місцю проживання (а.к.п.120), останній характеризується посередньо та інколи зловживає алкогольними напоями. Між тим, даних про те, що керування транспортними засобами безпосередньо пов`язано з професійною чи трудовою діяльністю обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на наведено і матеріали кримінального провадження таких даних не містять.
Вказані в апеляційній скарзі підстави для зміни вирку суду в частині призначеного додаткового покарання, були предметом розгляду судом першої інстанції, і підстав для їх визнання такими, що дають підстави не призначати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами не встановлено.
Враховуючи наведене, підстав для зміни призначеного покарання ОСОБА_7 без позбавлення права керування транспортними засобами строком на 03(три) роки, колегія суддів не вбачає, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність у суду першої інстанції правових підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, з урахуванням викладеного, колегія суддів відхиляє.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при провадженні досудового розслідування та судового розгляду, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30. 09. 2019 щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: