Справа №573/538/21
Номер провадження 1-кс/573/104/21

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2021 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0000083 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумської області, із середньою професійною освітою, розлученого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючого, згідно ст. 89 КК України не судимого

запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2021 року старший слідчий відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим відділенням відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000083 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.04.2020, близько 19.30 год., ОСОБА_5 перебував у будинку за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час до будинку зайшов знайомий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець м. Білопілля, Сумського району, Сумської області, з яким у ОСОБА_5 склалися неприязні стосунки. Між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 декілька разів вдарив ОСОБА_5 по обличчю, що дуже розлютило останнього і в нього виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи умисно, ОСОБА_5 схопив кухонний ніж, що знаходився в кімнаті будинку та умисно наніс правою рукою 1 удар ножом в грудну клітку зліва, після чого припинив свої протиправні дії, а ОСОБА_8 самостійно покинув межі домоволодіння.

В результаті вчинення вказаних дій ОСОБА_5 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: «Проникаюче поранення передньої стінки грудної клітки зліва. Геморогічний шок 2 ступеню». Вказані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Відповідно до підпункту й) пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року за № 6 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 року за №255/791 до ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: поранення грудної клітки, котрі проникли в плевральну порожнину, порожнину перикарду чи клітковину середостіння, у т.ч. і без ушкодження внутрішніх органів.

Отже, ОСОБА_5 виконуючи вказані дії, а саме наносячи удар ножем в грудну клітку зліва ОСОБА_8 , усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, тобто протиправного посягання на здоров`я іншої людини, порушення анатомічної цілісності її тканин, органів та функцій, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання тілесних ушкоджень потерпілому і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразилися у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України-умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Дані про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У ході досудового розслідування даного кримінального провадження 04.04.2021 о 14.00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м.Білопілля Сумської області, українцю, громадянину України, не працюючому, із середньою-професійною освітою, розлученому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимому, не інваліду повідомлено про підозру.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

1)протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

2)протоколом огляду місця події в АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено ніж, а також інші речові докази;

3)протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

4)протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 ;

5)протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

6)протоколом огляду місця події в КНП «Білопільська міська лікарня», в ході якого виявлено одяг потерпілого з механічними пошкодженнями.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_5 на даний час ніде не працює. При цьому згідно довідки-характеристики Білопільської міської ради від 05 квітня 2021 року мешкає за адресою АДРЕСА_2 , що є також місцем проживання його матері, яка є свідком у даному кримінальному провадженні, а тому може незаконно впливати на вказаного свідка, а також мешканців с. Воронівка Сумського району Сумської області, які можуть бути свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, загальновідомим є той факт, що Сумський район Сумської області є прикордонним регіоном та межує з Російською Федерацією, з якою на даний час припинено міжнародно-правове співробітництво, що у свою чергу унеможливлює кримінальне переслідування підозрюваного у разі, якщо останній перебуватиме на території даної держави, а тому останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, хоча і має погашені судимості, але це характеризує його як особу схильну до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Підозрюваний ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки на території с.Воронівка Сумського району та колишнього Білопільського району, зареєстрований в с.Кіндратівка, Сумського району Сумської області, а тому він може переховуватися від органів досудового розслідування у знайомих осіб, чим перешкоджати проведенню досудового розслідування.

Отже, вказані факти, на думку слідчого, вказують на те, що останній може спробувати переховуватися від слідства та суду.

Також, необхідно врахувати, що як підозрюваний, так і встановлені на даний час досудового розслідування свідки вчинення вказаного кримінального правопорушення проживають у с. Воронівка, а відтак у разі застосування відносно ОСОБА_5 менш обтяжливого покарання ніж тримання під вартою останній матиме можливість незаконно впливати на свідків даної події, що може суттєво вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, наявність наведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК свідчить про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід, який припинив би подальшу злочинну поведінку і повністю забезпечив виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Обставин, які могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, в ході досудового розслідування не встановлено.
В судовому засіданні старший слідчий ВП № 1 ОСОБА_4 , який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні за № 0000083 від 03.04.2021 та прокурор Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримали із зазначених вище підстав, вважають, що менш тяжкий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що слідчим та прокурором не доведено ризики передбачені ст. 177 КПК України, які ґрунтуються лише на припущеннях. Зокрема, той факт, що у ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки на території с.Воронівка Сумського району навпаки свідчить про те, що у останнього є родина та місце проживання, а тому підстав для переховувань у нього не має. Крім того останній має на утриманні хвору матір за якою здійснює постійний догляд, а тому не зацікавлений у втечі до з`ясування всіх обставин. Факт того, що Сумський район є прикордонним, не може свідчити про ризик втечі останнього. Ризик вчинення інших правопорушень також відсутній, не підтверджений жодними доказами, оскільки підозрюваний згідно ст. 89 не судимий судимості погашені. Також зазначив, що слідчим та прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 . Таким чином, враховуючи сталі соціальні зв`язки за місцем проживання останнього, наявність родини та задовільну характеристику, погашені судимості просив застосувати домашній арешт за місцем мешкання підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні факт нанесення ножем тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не заперечував, проте зазначив, що потерпілий прийшов до його господарства у стані алкогольного сп`яніння, спровокував сварку, а потім і бійку, в результаті якої останній отримав тілесне ушкодження ножем. Зазначив що проживає за місцем мешкання в с. Воронівка разом із хворою матір`ю за якою здійснює догляд, і у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, остання залишиться без допомоги. Крім того зазначив, що хоча він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок, на сьогодні має погашені судимості, алкогольні напої не вживає, громадський порядок не порушує. Просить застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки він не мав наміру ухилятися від досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 29 Конституції України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини, ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 суд керується не лише положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а й відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини з цього приводу, відображену в рішеннях «Чеботарь проти Молдови», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, пред`явлена ОСОБА_5 підозра за ч. 1 ст. 121 КК України має місце та на даному етапі досудового розслідування підтверджується достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого. Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадженні відсутні.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів приходить до висновку, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Як на підставу звернення до суду з даним клопотанням слідчий вказує на існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з огляду на те, що ОСОБА_5 планував виїхати на заробітки на територію Російської Федерації, про що неодноразово розповідав своїм знайомим. В той же час, суд вважає, що зазначені обставини не свідчать безумовно про можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, яке здійснюється слідчими СВ відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області.

Доводи слідчого про те, що Сумський район є прикордонним та межує з територією Російської Федерації територією, та спричинено міжнародно-правове співробітництво, у зв`язку з чим підозрюваний може залишити територію України з метою уникнення від кримінальної відповідальності, суд також вважає безпідставними, оскільки вони жодним чином не підтверджені. При цьому суд враховує, що підозрюваний не має закордонного паспорту для виїзду за кордон, про що зазначив захисник, а паспорт громадянина України зможе здати слідчому, в разі його наявності, і таким чином спростувати вказаний ризик. Крім того у Сумській області діють карантинні обмеження, що посилюють заборону виїзду за межі території України.

Також суд вважає не доведеним ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється та суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Разом з цим, суд вважає не доведеним і ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що притягнення раніше ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не може беззаперечно свідчити про вчинення в майбутньому нового злочину, оскільки останній хоча офіційно не працює, має родину, яку складає його матір похилого віку, тобто наявні сталі соціальні зв`язки.

Проте, суд вважає доведеним ризик, на який слідчий посилається як на підставу для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу це можливість впливу останнього на потерпілого та встановлених свідків, так як вони проживають в одному населеному пункті.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які були заявлені у клопотанні та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, та необхідність застосування до підозрюваного найбільш обтяжливого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та він може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з тим, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин, особи підозрюваного, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, заявленого ризику, який знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 та покладанням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України. При цьому суд вважає, що саме такий запобіжний захід є достатнім, необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання можливим ризикам.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 3, 29 Конституції України, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0000083 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.

Застосувати у кримінальному провадженні за № 0000083 від 03.04.2021 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання без застосування електронного засобу контролю та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це;

2) цілодобово не відлучатися за межі фактичного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні № 0000083.

Строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків визначити терміном на два місяці з дня винесення даної ухвали, тобто по 03 червня 2021 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники правоохоронних органів з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання даної ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 покласти на старшого слідчого відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді по 03 червня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: