Справа №127/998/20
Провадження № 1-кп/127/64/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002293 від 22.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,
представника потерпілого: захисника ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В ході судового провадження, судом поставлено на розгляд учасників судового провадження питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 .
Оскільки саме на суд, який здійснює судове провадження, покладаються функції контролю за обґрунтованістю обрання та продовження запобіжного заходу через певні проміжки часу, визначені законом, контролювати обґрунтованість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу та з`ясовувати доцільність збереження такого запобіжного заходу. Вказане узгоджується із ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та ст. 29 Конституції України.
Прокурор ОСОБА_4 просив суд продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладеними обов`язками обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.
Представник потерпілого: захисник ОСОБА_5 підтримав думку прокурора та зазначив, що обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою суду було змінено цілодобовий домашній арешт на домашній арешт у нічний час доби, однак обвинувачений не працевлаштувався та до потерпілого із наміром відшкодувати завдану шкоду жодного разу не звертався.
Захисник ОСОБА_6 заперечував, щодо продовження строку домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, а тому просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 із домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.
Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30.10.2019 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладеними обов`язками. В подальшому ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 неодноразово продовжувався. У подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2020 змінено обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт з 23:00 год. до 07:00 год. та ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2020, від 21.01.2021 та від 17.03.2021 застосований запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 продовжувався строком на 60 днів.
При вирішенні питання про доцільність продовження строку домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вимоги ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, при вирішенні питання доцільності продовження строку домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , суд крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.
З урахуванням вказаного, суд вважає за доцільне продовжити строк домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно до обвинувального акту обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працюючий, постійного джерела доходів не має, не навчається.
Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, до обрання запобіжного заходу не навчався, не працював та не мав постійного джерела доходів, а тому може переховуватись від суду, оскільки свідки у вказаному кримінальному провадженні є знайомими ОСОБА_3 , він може впливати, як на свідків, так і на потерпілого у даному кримінальному провадженні, чим перешкоджати розгляду даного провадження, також обвинувачений ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Дослідивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ухвали суду не перестали існувати та не зменшились, а тому підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, у судовому засіданні встановлено не було.
При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного цілодобовому домашньому арешту, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи викладене суд вважає за доцільне продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, а у клопотанні захисника ОСОБА_6 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 370, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із домашнього арешту на особисте зобов`язання відмовити.
Продовжити ОСОБА_3 строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 23:00 год. до 07:00 год., строком на 60 днів до 09.07.2021 включно, за адресою: АДРЕСА_1 , із покладеними обов`язками:
?заборонити залишати житло з 23:00 год. до 07:00 год., а саме приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

?прибувати на виклик до суду;

?утримуватися від спілкування з особами, встановленими слідчим суддею.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Копію ухвали суду направити начальнику Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для виконання.

Суддя: