справа №619/883/21
провадження №1-кс/619/206/21
УХВАЛА
іменем України

17 лютого 2021 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі клопотання дізнавача СД ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000054 від 15.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

встановив:
До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання дізнавача СД ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме: транспортний засіб HYUNDAI TUCSON 2020 року д.н.р. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, НОМЕР_2 , виданого 05 січня 2021 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 14.02.2021 року приблизно о 12 год. 45 хв. на в`їзд до України в МАПП "Гоптівка" Дергачівського району, Харківської області прибув транспортний засіб моделі Хюндай Туксон, р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 . В ході огляду даного ТЗ було виявлено ознаки невідповідності ідентифікаційного номеру кузову.

Відомості за даним фактом 15.02.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000054, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході проведення дізнання було встановлено, що 14.02.2021 інспекторами прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано автомобіль HYUNDAI TUCSON 2020 року д.н.р. НОМЕР_1 , номер кузову зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . Під час огляду транспортного засобу виявлено неспівпадіння ідентифікаційних номерів кузову транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (номер кузова НОМЕР_5 ).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, НОМЕР_2 , виданого 05 січня 2021 року, HYUNDAI TUCSON ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

14.02.2021 під час проведення огляду місця події було встановлено, що на лобовому склі, під сидінням та на пройомі вказаного ТЗ виявлено він-номер НОМЕР_5 , а на правій стійці та лонжероні під капотом з правої сторони виявлено він-номер НОМЕР_4 , який і зазначено в свідоцтві про реєстрацію ТЗ.

14.02.2021 ОСОБА_5 надала письмове пояснення в якому повідомила, що 22.12.2020 в м. Воронеж вона у дилера «Хюндай» офіційно придбала автомобіль марки Хюндай Туксон. При купівлі автомобіля ОСОБА_5 ніхто не сказав, що нанесено два різних він-коду, а просто передали пакет відповідних документів для реєстрації. 05.01.2021 дане авто було призначено на облік в м. Бєлгород. 14.02.2021 при перетині кордону в ППр «Гоптівка» та огляді автомобіля було виявлено два він-коду НОМЕР_4 , який мається в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу та другий вказаний в ПТС автомобіля НОМЕР_5 .

При розгляді клопотання дізнавач СД ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 подала заяву до суду, в якій підтримала клопотання, просила не застосовувати фіксування процесу за допомогою технічного засобу.

Власник вилученого майна в судове засідання не з`явилась, що не є перешкодою для розгляду даного клопотання, надала до суду заяву в якій просила відмовити в задоволенні клопотання посилаючись на те що, автомобіль HYUNDAI TUCSON ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , д.н.р. НОМЕР_1 нею був придбаний на підставі договору купівлі № 196-307-1-3809 від 22 грудня 2020 року у офіційного дилера, транспортний засіб зареєстрований належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши докази, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Підрозділом дізнання ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000054, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого і уповноважений в тому числі: проводити огляд місця події, вилучати речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, а також звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями і про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Клопотання інспектора дізнання, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено.

Зі змісту клопотання слідує, що вказане в клопотанні майно було вилучене під час огляду місця події 14.02.2021, зазначене клопотання спрямовано дізнавачем до суду 16.02.2021, тобто в межах строку, передбаченого ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.

В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В даному випадку клопотання дізнавача не містить жодних доводів щодо необхідності накладення арешту саме на вищезазначене майно. У клопотанні взагалі не зазначено підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження саме щодо вказаного майна, не вказано про його значення для досудового розслідування та мету його арешту. Доводи, які викладені в клопотанні не обґрунтовують доцільності у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, підстав для задоволення клопотання не вбачається, тим більше, що власник майна надала документи про правомірність різних номерів кузову, яка допущена заводом-виробником при комплектації кузову з імпортних деталей.

Тому, в даному випадку відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

За вимогами ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст. 40-1, 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:
У задоволенні клопотання дізнавача СД ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000054 від 15.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1