КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4173/2021 (363/2000/21) Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 18 червня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 18 червня 2021 року задоволено клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 16 серпня 2021 року включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) грн. 00 коп., із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Сукачі Іванівського району Київської області, працюючого механіком у Чорнобильському біосферному радіаційному заповіднику, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуваючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати підозрюваному ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Стверджує, що в ухвалі слідчого судді не наведено належних доказів, які свідчать про вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.

Так, адвокат зазначає, що слідчим суддею проігноровано покази ОСОБА_8 з приводу відсутності у нього мотивів щодо вчинення злочину, оскільки він з потерпілим перебувають в дружніх стосунках. Вказує, що факт крадіжки виявлений ОСОБА_11 11.05.2021, однак показання у нього не відібрано і суду не надано. Стверджує, що злочин вчинено особами (особою), які неодноразово були у будинку, оскільки сторожова собака, яка знаходилась у дворі будинку не перешкоджала злочинцям проникнути в середину. Захисник зауважує, що матеріали клопотання містять фотознімки не кольорові роздруківки на аркушах паперу А4, на яких зображені невідомі особи, які на думку слідства, причетні до вчинення крадіжки з будинку потерпілих, однак встановити таких осіб неможливо, у зв`язку із поганою якістю зображення. Додає, що слідчим суддею не взято до уваги пояснення підозрюваного ОСОБА_8 і докази звернення ОСОБА_8 до Офісу Генерального прокурора та ДБР з приводу вчинення ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, оскільки фактично потерпілим у справі є ОСОБА_11 , який працює прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури, який постійно проживає з батьками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , однак при цьому під час декларування не зазначає про користування будинком АДРЕСА_2 .

Крім того, захисник звертає увагу суду на упередженість слідства по відношенню до ОСОБА_8 , оскільки досудове розслідування у справі здійснюється працівниками підрозділу поліції, у тому числі Іванківського відділення Вишгородського РУ НП, а процесуальне керівництво у справі здійснює Вишгородська окружна прокуратура, працівником якої є ОСОБА_11 .

Далі в апеляційній скарзі сторона захисту зазначає, що за результатами обшуку у ОСОБА_8 не вилучено нічого із викрадених речей, а факт зберігання грошових коштів в автомобілі останній пояснив неприязними стосунками з колишньою дружиною. Захисник вказує на те, що слідчим суддею не розглянуто можливість застосування щодо підозрюваного іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Додає, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

У підсумку автор апеляційної скарги зазначає, що в ухвалі слідчого судді не обґрунтовано застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, в ухвалі слідчого судді не наведено належних і достатніх мотивів та підстав для її ухвалення. Додає, що ухвалу слідчого судді постановлено без додержання норм КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Європейський суд з прав людини підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000427, відомості про яке 11.05.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

17.06.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України.

17.06.2021 слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні начальник відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 18 червня 2021 року дане клопотання задоволено та застосоване щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 16 серпня 2021 року включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) грн. 00 коп., із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддяправильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою фактів та обставин з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Твердження апелянта про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, через відсутність доказів його причетності, не знайшли свого підтвердження, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема у протоколі огляду від 11.05.2021, протоколах допиту потерпілого ОСОБА_12 від 12.05.2021, від 22.05.2021, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_13 від 22.05.2021, протоколах огляду відеозапису від 14.05.2021, від 20.05.2021, протоколах огляду відео-файлів від 21.05.2021, від 22.05.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 22.05.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 22.05.2021.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.

Твердження адвоката про те, що слідчим суддею проігноровано показання ОСОБА_8 з приводу відсутності у нього мотивів щодо вчинення злочину, оскільки він з потерпілим перебувають в дружніх стосунках, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, як і доводи апеляційної скарги з приводу того, що факт крадіжки виявлений ОСОБА_11 11.05.2021, те, що злочин вчинено особами (особою), які неодноразово були у будинку, оскільки сторожова собака, яка знаходилась у дворі будинку не перешкоджала злочинцям проникнути в середину, те, що слідчим суддею не взято до уваги звернення ОСОБА_8 до Офісу Генерального прокурора та ДБР з приводу вчинення ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, оскільки фактично потерпілим у справі є ОСОБА_11 , який працює прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури.

З цих же підстав не заслуговую на увагу і твердження адвоката про те, що матеріали клопотання містять фотознімки не кольорові роздруківки на аркушах паперу А4, на яких зображені невідомі особи, які на думку слідства, причетні до вчинення крадіжки з будинку потерпілих, однак встановити таких осіб неможливо, у зв`язку із поганою якістю зображення, те, що, за результатами обшуку у ОСОБА_8 не вилучено нічого із викрадених речей, а факт зберігання грошових коштів в автомобілі останній пояснив неприязними стосунками з колишньою дружиною, з урахуванням того, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, з огляду на засади змагальності сторін, проте стороною обвинувачення обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування підозрюваному інкриміновано кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України.

У відповідності до клопотання органу досудового розслідування, доведеність наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного підтверджується наступним.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, не має постійного місця проживання, соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний, з метою уникнення від покарання, знаючи анкетні дані, може негативно впливати на потерпілого та свідків, з урахуванням того, що підозрюваний раніше судимий.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_8 не маючи встановленого легального джерела доходу, рецидив вчинення злочинів, не маючи засобів до існування може вчиняти інші кримінальну правопорушення.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно недоведеності стороною обвинувачення неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слід визнати непереконливими.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Посилання захисника на те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки дані обставинибули предметом дослідження слідчого судді, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, та не спростовують висновків слідчого судді про ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Твердження адвоката про те, що в ухвалі слідчого судді не обґрунтовано застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення, слід визнати необгрунтованими, з урахуванням дотримання слідчим суддею вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_11 працює прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури, на переконання колегії суддів не може свідчити про упередженість слідства у даному кримінальному провадженні, оскільки прокурор Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_11 не входить до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні, тому не може як процесуальний керівник приймати участь у справі та впливати на прийняття процесуальних рішень.

Крім того, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді і посилання захисника на те, що ОСОБА_11 у декларації не зазначає про користування будинком АДРЕСА_2 , оскільки вказані обставини не є предметом апеляційного перегляду у даному судовому засіданні.

Посилання захисника на порушення норм КПК України та те, що в ухвалі слідчого судді не наведено належних і достатніх мотивів та підстав для її ухвалення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 18 червня 2021 року, якою задоволено клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 16 серпня 2021 року включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) грн. 00 коп., із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4