Справа № 159/2715/21
Провадження № 1-кп/159/353/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000682 від 19.04.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 18.02.2019 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71, ст.72 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 24.01.2020 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 16 квітня 2020 року приблизно о 16 годині перебуваючи на міському кладовищі в м.Ковелі по вул.Варшавській, діючи з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з незачиненого автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , жіночу сумку в якій знаходились три картки на пальне марки А92 мережі «WOG» по 10 літрів кожна за номерами 25589, 57432, 31771, чим спричинив товариству з обмеженою відповідальністю «МАРІЯ» майнової шкоди на загальну суму 749,70 грн.
Зазначені обставини сторонами не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який в судовому засіданні винність у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та пояснив, що перебуваючи на кладовищі помітив транспортний засіб з відчиненими дверцями, поруч з яким нікого не було, тому скориставшись можливістю витягнув жіночу сумочку, перевірив її вміст, забрав три картки на пальне, а сумку з рештою речей залишив на могилі неподалік. Пізніше картки на пальне продав незнайомому чоловікові, який користується транспортним засобом. Розуміє протиправність своїх дій, проте просить врахувати відсутність коштів для існування.

Керуючись правилами, закріпленими у ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого, виду і розміру завданої шкоди.

Також суд розглянув справу відповідно до вимог ст.337 КПК України лише в межах висунутого обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України та дійшов висновку, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік, стан здоров`я, наявність сім`ї, відсутність постійного джерела доходу, суму викраденого, конкретні обставини вчинення злочину, та приймаючи до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин, визнання вини як пом`якшуючу покарання обставину, вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності, у виді арешту на строк наближений до мінімального.

Остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.04.2021 року (набрав законної сили 25.05.2021 року), яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту.

При призначенні остаточного покарання доцільно застосувати принцип часткового складання призначених покарань.

ОСОБА_4 не відбував покарання за вироком суду від 22.04.2021 року, тому відсутні підстави для застосування ст.72 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого в даній справі не обирався. Особа утримується під вартою в межах іншого кримінального провадження.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України. Арешт накладений ухвалою слідчого судді на майно потерпілого слід скасувати відповідно до вимог ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349,374,375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначених цим вироком та вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.04.2021 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази :

- DVD диск залишити при матеріалах справи,

- картку на пальне № 31771 повернути представнику потерпілої юридичної особи ТОВ «МАРІЯ». Скасувати арешт накладений на дану картку ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2020 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1