КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22.05.2020 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення з конфіскацією всього належного йому майна,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення з конфіскацією всього належного йому майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнано винуватими у тому, що вони 15.08.2019 року приблизно о 00 год. 50 хв. знаходячись біля будинку №28 по вул. Братиславська у м. Києві, діючи згідно попередньої домовленості, переслідуючи корисливу мету, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 дістав ніж та став демонструвати його у розкладеному вигляді на відстані 20 сантиметрів від тулуба потерпілого, а ОСОБА_6 , згідно розподілених ролей, який знаходився поруч та своєю присутністю подавляв волю потерпілого до опору, висловив вимогу до ОСОБА_10 про передачу йому мобільного телефону. ОСОБА_10 , сприйнявши ніж як реальну загрозу для свого життя, передав ОСОБА_6 мобільний телефон «Samsung Galaxy GT-9300».
Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя потерпілого, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_10 , в ході якого заволоділи чужим майном, що належало ОСОБА_10 , а саме мобільним телефоном «Samsung Galaxy GT-9300», вартістю 775грн. В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втекли, а викраденим розпорядились на власний розсуд.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду відносно останнього скасувати, а кримінальне провадження закрити. В обґрунтування своїх вимогОСОБА_9 посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема зазначає, що суд в основу обвинувального вироку поклав лише покази потерпілого та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які не були очевидцями події. Потерпілий постійно змінював показання відносно того в чиїх руках був ніж, зазначив, що телефон віддав добровільно. Протягом тривалого часу він перебував разом із обвинуваченими та мав змогу піти, що свідчить про відсутність будь-якого насильства щодо нього з боку обвинувачених. Також судом не враховано, що ділянка, де було вчинено злочин, не була освітлена, а потерпілий має дуже поганий зір, а тому не мав можливості роздивитись та в подальшому впізнати знаряддя злочину. Не враховано показання потерпілого про те, що заяву про вчинення злочину він подавав двічі другий раз через декілька днів після злочину, показання обвинувачених, які заперечили наявність у них ножа та попередньої змови на заволодіння телефоном потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду відносно нього скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час досудового розслідування. Зокрема зазначає, що працівники поліції провели обшук без наявності відповідного дозволу суду. Протокол затримання та обшуку був написаний до слідчих дій. Порядок зберігання речових доказів, а саме вилученого ножа, був порушений. Підписи понятих у протоколі огляду речей підроблені. Покази потерпілого є суперечливими.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинувачених, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах висунутого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у висунутому їм обвинуваченні ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду доказах показаннях потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15.08.2019, протоколі затримання ОСОБА_6 як підозрюваного у вчиненні злочину від 15.08.2019, протоколі слідчого експерименту від 15.08.2019 за участю ОСОБА_10 , протоколі пред`явлення ОСОБА_10 речей для впізнання від 21.08.2019, висновку експерта № 13-1/1478 від 27.08.2019.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні суду першої інстанції вказав на ОСОБА_6 і ОСОБА_7 як на осіб, які 15.08.2019 приблизно в 00 год. 50 хв. біля будинку №28 по вул. Братиславська у м. Києві, під погрозою ножа забрали у нього мобільний телефон «Samsung Galaxy GT-9300». При цьому вимогу щодо передачі телефону висунув ОСОБА_6 , а ножем погрожував ОСОБА_7 . Після цього на вимогу ОСОБА_6 і ОСОБА_7 пішов з ними до ринку «Юність», заходив в магазин. Тікати не намагався, оскільки був дуже переляканий. Також боявся розповсюдження особистої інформації, яка містилась у пам`яті телефону, тому просив ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повернути йому телефон. Через деякий час ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відпустили його і він пішов до своєї знайомої ОСОБА_11 , які розповів про цю подію.
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що 15.08.2019 приблизно в 02 год. 00 хв. її покликав на вулицю її знайомий ОСОБА_10 , який був дуже переляканий та розповів, що двоє хлопців, погрожуючи ножем, забрали у нього мобільний телефон. Потім до них вийшла її мама ОСОБА_12 , яка викликала поліцію.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вночі 15.08.2019 до її доньки ОСОБА_11 прийшов її знайомий ОСОБА_10 , який розповів, що якісь хлопці під погрозою ножа заволоділи його мобільним телефоном. У зв`язку з цим вона викликала поліцію.
Зміст заяви ОСОБА_10 про вчинення відносно нього злочину узгоджується із змістом його показань.
Відповідно до протоколу від 15.08.2019 після затримання як підозрюваного у вчиненні злочину у ОСОБА_6 під час обшуку з участю понятих і захисника було вилучено ніж.
Під час пред`явлення ОСОБА_10 предметів для впізнання він впізнав вилучений у ОСОБА_6 ніж та вказав, що саме цим ножем йому погрожував ОСОБА_7 під час заволодіння його мобільним телефоном.
Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_10 детально відтворив обставини вчиненого відносно нього злочину, які повністю узгоджуються з наданими ним показаннями.
Висновком експерта № 13-1/1478 від 27.08.2019 встановлено ринкову вартість мобільний телефон «Samsung Galaxy GT-9300, яка становить 775 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у висунутому йому обвинуваченні не визнав та показав, що ОСОБА_10 передав йому мобільний телефон добровільно. Після цього, на його прохання ОСОБА_10 сходив в магазин і купив їм попити. Переглядаючи переписку в телефоні, він знайшов переписку ОСОБА_10 з матір`ю, яка працювала за кордоном та присилала ОСОБА_10 гроші. Після цього він вирішив «розвести» ОСОБА_10 на гроші. Для цього він сказав, що забирає телефон та запропонував ОСОБА_10 зателефонувати йому вранці. Наступного дня був затриманий працівниками поліції, які провели обшук в його квартирі та вилучили ніж, який в подальшому підкинули йому в кишеню.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину у висунутому йому обвинуваченні не визнав та показав, що був присутнім під час спілкування ОСОБА_6 з ОСОБА_10 . Однак до участі у заволодіння майном ОСОБА_10 не причетний, щодо намірів ОСОБА_6 обізнаний не був. Ножа у нього не було та потерпілому він ніяких погроз не здійснював.
Суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а саме у нападі на ОСОБА_10 з метою заволодіння його мобільним телефоном, поєднаному із погрозою застосування насильства з використанням ножа, що становило небезпеку для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою між собою.

При цьому суд першої інстанції дав оцінку всім доказам у справі та зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші та обґрунтовано дійшов висновку про неспроможність позиції обвинувачених про непричетність до інкримінованого їм злочину.
Покладені судом в основу обвинувального вироку докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, не містять розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у висунутому обвинуваченні.

В ході апеляційного розгляду за клопотанням захисника ОСОБА_8 було досліджено письмові докази, які містяться в матеріалах кримінальної справи.
За результатами дослідження доказів судом апеляційної інстанції не встановлено ніяких нових або інших фактичних даних, ніж ті, які були встановлені судом першої інстанції, не встановлено ознак їх викривлення або перекручування судом першої інстанції, зміст цих доказів правильно викладено у оскаржуваному вироку.
Аналізуючи досліджені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції докази, колегія суддів вважає, що вони спростовують доводи апеляційних скарг про недоведеність висунутого обвинувачення.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини підтверджуються дослідженими доказами, а кваліфікація дій обвинувачених є правильною.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про недостовірність та суперечливість показань потерпілого є безпідставними.

Показання потерпілого щодо обставин заволодіння його майном, щодо осіб, які його вчинили, щодо характеру застосованого насильства є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими доказами результатами слідчого експерименту від 15.08.2015 за участю ОСОБА_10 , результатами затримання ОСОБА_6 як підозрюваного та вилучення у нього ножа під час особистого обшуку, результатами пред`явлення ОСОБА_10 ножа для впізнання, показаннями свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 .
Твердження сторони захисту про те, що показання свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 є показаннями з чужих слів є безпідставними, оскільки вони повідомили суду про ті обставини, які сприймали особисто.

Жодних суттєвих розбіжностей між показаннями потерпілого та його заявою про вчинення злочину колегія суддів не вбачає.

Про наявність попередньої змови між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на вчинення злочину свідчить узгодженість їхніх дій, які з самого початку були спрямовані на заволодіння майном потерпілого, а також обопільна конклюдентна згода обвинувачених на застосування ножа з метою досягнення єдиної злочинної мети.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що його особистий обшук було проведено з порушенням закону, а підписи понятих є підробленими не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Як вбачається з протоколу від 15.08.2019, затримання ОСОБА_6 як підозрюваного та його особистий обшук проводився з участю двох понятих та захисника ОСОБА_13 . При цьому ні затриманий, ні його захисник ніяких зауважень як з приводу складу учасників слідчої дії, так і з приводу вилучення у підозрюваного ножа не висловлювали, заперечень не подавали.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо скасування вироку та призначення нового розгляду не можуть бути задоволені, оскільки його апеляційна скарга не містить посиланьпро допущення судом першої інстанції будь-якого порушення з числа вказаних в ч.1 ст.415 та п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.2 ст.412 КПК України, у разі виявлення яких суд апеляційної інстанції вправі прийняти таке рішення.
За результатами апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та не вбачає підстав для зміни або скасування вироку.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скаргиобвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22.05.2020 року щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3