Справа № 308/7405/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника- адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові капітана Державного бюро розслідування ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001175 від 02.10.2020 , -

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , а саме: на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 27409689), та на автомобіль марки ВАЗ 2104 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Клопотання обґрунтовано тим, що органом досудового розслідування здійснюється розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено 02.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001175, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у листопаді 2019 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, у начальника державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» ОСОБА_4 та невстановленої на даний час особи виник єдиний злочинний умисел на привласнення бюджетних коштів державної установи.

Так, начальник державної установи виконання покарань «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи в інтересах третіх осіб, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою на даний час особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 22.11.2019 уклали договір генпідряду №Г-67 на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт режимного корпусу ДУ «Закарпатської установи виконання покарань (№9)» за адресою: м.Ужгород, вул. Довженка, 8А.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 4.2 договору від 22.11.2019 №Г-67 державна установа «Закарпатська установа виконання покарань (№9) доручає, а ТОВ «ТРАСТ-СТАНДАРТ-БУД» зобов`язується за завданням установи виконання покарань на свій ризики виконати відповідно до проектно кошторисної документації і умов договору та здати у встановлений договором строк закінчені роботи по об`єкту будівництва - «Капітальний ремонт режимного корпусу ДУ «Закарпатської установи виконання покарань (№9) за адресою: м. Ужгород, вул. Довженка, 8А». Вартість цього договору складала 1269488 (один мільйон двісті шістдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень. Відповідно до договірної ціни 1269488 (один мільйон двісті шістдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень, сума авансу (попередньої оплати складає 380846,40 (триста вісімдесят тисяч вісімсот сорок шість) гривень сорок копійок.

03.12.2019 державна установа «Закарпатська установа виконання покарань (№9) перерахувала на рахунок ТОВ «ТРАСТ-СТАНДАРТ-БУД» попередню оплату у розмірі 380846,40 (триста вісімдесят тисяч вісімсот сорок шість) гривень сорок копійок згідно договору 22.11.2019 №Г-67.

У подальшому, 11.12.2019, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у приміщенні державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Довженка, 8А, ОСОБА_4 з невстановленою на даний час особою підписали довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року, згідно якої вартість виконаних ТОВ «ТРАСТ-СТАНДАРТ-БУД» робіт, пов`язаних з виконанням капітального ремонту режимного корпусу ДУ «Закарпатської установи виконання покарань (№9)» становила 495378,60 (чотириста дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень шістдесят копійок.

Того ж дня, 11.12.2019, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у приміщенні державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Довженка, 8А, ОСОБА_4 , діючи в інтересах третіх осіб, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою на даний час особою підписали акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року згідно договору від 22.11.2019 №Г-67.

Наступного дня, на підставі вказаного акту, державна установа «Закарпатська установа виконання покарань (№9) перерахувала на рахунок ТОВ «ТРАСТ-СТАНДАРТ-БУД» платіж у розмірі 495378,60 (чотириста дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень шістдесят копійок за виконання робіт щодо капітального ремонту режимного корпусу державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

19.12.2019, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у приміщенні державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Довженка, 8А, ОСОБА_4 з невстановленою на даний час особою підписали довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року, згідно якої вартість виконаних ТОВ «ТРАСТ-СТАНДАРТ-БУД» робіт, пов`язаних з виконанням капітального ремонту режимного корпусу ДУ «Закарпатської установи виконання покарань (№9)» становила 132679 (сто тридцять дві тисячі шістсот сімдесят дев`ять) гривень.

Того ж дня, 19.12.2019, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у приміщенні державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Довженка, 8А, ОСОБА_4 , діючи в інтересах третіх осіб, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою на даний час особою підписали акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року згідно договору від 22.11.2019 №Г-67.

Після того, 19.12.2019, на підставі вказаного акту, державна установа «Закарпатська установа виконання покарань (№9) перерахувала на рахунок ТОВ «ТРАСТ-СТАНДАРТ-БУД» платіж у розмірі 132679 (сто тридцять дві тисячі шістсот сімдесят дев`ять) гривень за виконання робіт щодо капітального ремонту режимного корпусу державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

23.12.2019, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у приміщенні державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Довженка, 8А, ОСОБА_4 з невстановленою на даний час особою підписали довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року, згідно якої вартість виконаних ТОВ «ТРАСТ-СТАНДАРТ-БУД» робіт, пов`язаних з виконанням капітального ремонту режимного корпусу ДУ «Закарпатської установи виконання покарань (№9)» становила 260584 (двісті шістдесят тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні.

Того ж дня, 23.12.2019, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у приміщенні державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Довженка, 8А, ОСОБА_4 , діючи в інтересах третіх осіб, за попередньою змовою групою осіб осіб з невстановленою на даний час особою підписали акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року згідно договору від 22.11.2019 №Г-67.

Після того, 23.12.2019, на підставі вказаного акту, державна установа «Закарпатська установа виконання покарань (№9) перерахувала на рахунок ТОВ «ТРАСТ-СТАНДАРТ-БУД» платіж у розмірі 260584 (двісті шістдесят тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні за виконання робіт щодо капітального ремонту режимного корпусу державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

У ході досудового розслідування встановлено, що вартість виконаних ТОВ «ТРАСТ-СТАНДАРТ-БУД» будівельних робіт, яка вказана у Довідці про вартість виконаних робіт та витрат за грудень 2019 року по капітальному ремонту режимного корпусу державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9) є завищеною на 165 063, 00 грн (сто шістдесят п`ять тисяч шістдесят три гривні), у зв`язку із необгрунтованим списанням будівельних матеріалів, завищенням обсягу і вартості виконаних будівельних робіт зазначених в актах приймання будівельних робіт за грудень 2019 року за №1, 2, 3 фактичному обсягу виконаних робіт.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок протиправних дій начальника державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» ОСОБА_4 та невстановленої на даний час особи, державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» нанесено збитків на загальну суму 165 063,00 грн (сто шістдесят п`ять тисяч шістдесят три гривні).

Таким чином, начальник державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна, яке було в віданні, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

10.06.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєнні корупційного злочину передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначає, що у випадку визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України, судом може бути прийнято рішення про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення відшкодування шкоди (цивільний позов), просив накласти арешт на майно підозрюваного. Підставою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження зазначає необхідність запобігання можливості відчуження майна, яке перебуває у власності підозрюваного (згідно доповнення до клопотання від 29.06.2021).

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане слідчим клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник проти доводів викладених у клопотанні заперечували, просили відмовити у його задоволенні, оскільки відсутні підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Крім того заперечують право власності підозрюваного на вказане майно.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2,6 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речов их доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Тобто підставою арешту майна є сукупність фактичних даних, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної та /чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову та накладення майнових стягнень за вироком суду.

Вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна викладені в ч.2 ст.171 КПК України. Так, зокрема, в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого слідчим клопотання, воно відповідає вимогам закону, подане з додержанням вимог статті 171 КПК України, а тому підстави для його повернення слідчому відсутні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правові підстави арешту майна, а саме: завдання кримінальним правопорушенням матеріальної та/чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову, можливість накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наявність, місцезнаходження та вартість майна, на яке може бути накладено арешт, і його співмірність з можливими розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушення, та цивільного позову, а також наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Поряд з цим необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Частинами 1, 2 статті 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності.

Слідчий в клопотанні, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно, вказав на необхідність забезпечення цивільного позову, у зв`язку із завданою майновою шкодою, задля запобігання можливості відчуження майна, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 .

Частиною 3 ст. 170 КПК України регламентовано на які об`єкти може бути накладено арешт (на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права), а також чітко визначено осіб, у власності яких має перебувати таке майно, зокрема, таке майно має перебувати у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено 02.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001175, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок протиправних дій начальника державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» ОСОБА_4 та невстановленої на даний час особи, державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» нанесено збитків на загальну суму 165 063,00 грн (сто шістдесят п`ять тисяч шістдесят три гривні), яка підтверджується, зокрема висновком експертизи №СЕ/19/107-21/4614-БТ від 09.06.2021.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.06.2021 повідомлено про підозру у скоєнні корупційного злочину передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Оцінюючи посилання прокурора на необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий суддя враховує, що за змістом ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Втім, слідчим як у поданому клопотанні про арешт майна, так і прокурором в судовому засіданні не доведено, що в рамках кримінального провадження №0001175 від 02.10.2020 заявлено цивільний позов чи доказів про намір потерпілої особи звернутися з таким.

Таким чином, клопотання в частині мотивування необхідності накладення арешту на майно є безпідставним та за своїм змістом містить лише формальне посилання на норми закону без підтвердження необхідними доказами та зібраними матеріалами.

Отже, на думку слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тобто втручання у права власника в даному випадку не відповідає вимогам законності і може розцінюватися як свавільне.

За таких обставин, ініціювання питання про накладення арешту на вказане майно не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

Вирішуючи питання щодо арешту майна, слідчий суддя також враховує сталу прецедентну судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

При цьому, втручання є виправданим, у випадку, якщо воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

З аналізу клопотання слідчого, слідчий суддя не вбачає підстав вважати, що арешт майна в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки доводи, наведені у клопотанні та в судовому засіданні прокурором не відповідають критеріям розумності та співмірності застосування арешту майна, що свідчить про недотримання вимог встановлених КПК України щодо необхідності такого арешту, передбачених ст.170 КПК України, підстав та мети накладення арешту, що відповідно до ч.1 ст.173 КПК України є підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

За наведених обставин у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
П О С ТА Н О В И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові капітана Державного бюро розслідування ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001175 від 02.10.2020, -відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09 липня 2021 року о 16год. 30 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1