Справа № 589/12/21
Провадження № 1-кс/589/739/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2021 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка Сумської області клопотання слідчого Шосткинського РУП Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Шосткинської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000930 від 24.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грем`ячка, Ямпільського району, українця, громадянина України, з середньою базовою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ВСТАНОВИВ:
До Шосткинського міськрайонного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні Шосткинського РУП ГУ Національної поліції в Сумській області, знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який в період часу з літа 2018 року по червень 2020 перебуваючи в буд. АДРЕСА_2 , вчиняв розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме, у розбещенні особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, слідчий вважає, що є достатні підстави для обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали і вважають, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів не може забезпечити його належної процесуальної поведінки, не сприятиме повному, всебічному та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, негативно впливатиме на потерпілу, законного представника потерпілої та свідків, оскільки ОСОБА_5 постійно погрожує законному представнику потерпілої.

ОСОБА_5 вважає такий запобіжний захід стосовно нього занадто суворий і просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки потерпілу він не розбещував а допомагав їй отримати задоволення, і взагалі дуже добре відноситься до неї . Пояснив, що зі співмешканкою, її донькою та їхньою спільною дитиною вони жили дуже добре і він завжди гарно ставився до доньки своєї співмешканки. І на теперішній час він продовжує шлюбні стосунки зі співмешканкою, яка знімає для нього квартиру. Він працює і оплачує її.

Суд ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено що в провадженні СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000930 від 24.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України відносно ОСОБА_5 .

28.05.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Згідно підозри, починаючи з 2013 року ОСОБА_5 став спільно проживати з ОСОБА_7 та її малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , з якими мав спільні взаємні права та обов`язки, пов`язані спільним побутом, а також приймав участь у вихованні останньої. Під час спільного проживання, являючись членом сім`ї, ОСОБА_5 у період часу з літа 2018 року по червень 2020 року в денний час доби, залишаючись вдома за вищевказаною адресою, наодинці з малолітньою ОСОБА_6 , неодноразово, а саме, не менше чотирьох разів, з метою задоволення власної статевої пристрасті, маючи умисел на розбещення малолітньої, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що остання є малолітньою, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка з урахуванням її вікових особливостей, не могла правильно розуміти сутність, характер та значення вчинюваних відносно неї розпусних дій сексуального характеру, здійснювати більш активний, повноцінний опір, діяла в межах ресурсів власної особисті, (пасивно підкорювалась, намагалась відмовитись виконувати певні дії), вчиняв відносно останньої розпусні дії, які виразилися у вмовлянні зняти одяг та білизну, доторканні до статевих органів та грудей своїми руками.

Зокрема, під час своїх протиправних дій наприкінці червня 2018 року двічі протягом одного дня, в середині квітня 2019 року та наприкінці червня 2020 року, в денний час, більш точної дати та часу вчинення кримінального правопорушення під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання наодинці з малолітньою ОСОБА_6 , користуючись відсутністю інших членів сім`ї, під приводом придбання солодощів, надання у користування електронного гаджету, а також обіцяючи не розповідати матері про її начебто погану поведінку, непристойно торкався та гладив своєю рукою через одяг статеві органи та груди малолітньої ОСОБА_6 , а також просив зняти одяг і білизну, після чого торкався та гладив оголені статеві органи останньої, в тому числі просив міняти положення свого тіла, а саме, нахилятися, присідати, продовжуючи при цьому торкатися її статевих органів, пропонував малолітній торкатися його статевого органу.

В результаті вчинення своїх протиправних дій, ОСОБА_5 порушив нормальний моральний та фізичний розвиток малолітньої ОСОБА_6 , сформував аморальні погляди у дитини.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику а ризикам, зазначеним у поданні.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: допитом малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , допитом законного представника ОСОБА_7 , допитом свідків, допитом малолітньої потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні, висновком судово-психіатричного експерта № 285 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх повній сукупності.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так наявність ризику, передбаченого п.1 ч.І ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену в передбаченому порядку судимість підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про те, що останній, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнути можливого покарання.

Вказаний ризик повністю узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що була неодноразово викладена, зокрема, у справі «Томазі проти Франції», 27 серпня 1992 року. «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia). 7064/05. 1 червня 2006 року. «Лабіта проти Італії» (Labita v Italy). 26772/95. 6 квітня 2000 року, де Суд зазначив, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування у сукупності із іншими даними, які можуть її підтвердити або спростувати, і може бути обґрунтованою на початку розслідування:

Крім цього існує наявність ризику, передбаченого п.3 ч.І ст. 177 КПК України так як ОСОБА_5 може незаконно вплинути на малолітню потерпілу та її законного представника, оскільки являється членом сім`ї і може контактувати та незаконно впливати безпосередньо як на малолітню потерпілу, законного представника та свідка, і у такий спосіб перешкодити встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення та негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Так в судовому засіданні законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_7 пояснила, що підозрюваний погрожує їй розправою, залякує її через провадження в кримінальній справі і вона реально боїться заподіяння ним шкоди здоров`ю та загрози життю як доньки, яка являється потерпілою, так і свого особисто. Донька також постійно перебуває в страсі за своє життя та здоров`я бо боїться Зарудного. Квартиру вона винайняла для себе, так як соціальні працівники вимагають від неї поліпшення побутових умов для проживання дітей, бо за їх місцем мешкання антисанітарія. На час ремонту своєї оселі вона збиралась проживати в цій квартирі, але останній став там жити і не оплачує за неї.

Перебуваючи в судовому засіданні, ОСОБА_8 як під час допиту представника потерпілої так і після нього, незважаючи на присутніх та фіксацію судового засідання звуко та відеофіксуючим пристроєм, кричав на представника потерпілої та погрожував їй сметрю.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_5 не будучи обмежений у перебуванні на волі та пересуванні, може незаконно впливати на вказаних осіб, в тому числі спонукати їх до зміни показань, з метою уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин та передбаченого за його вчинення покарання.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів інших осіб, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.І ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Так ОСОБА_5 на даний час ніде не працює, не має постійного легального джерела прибутку, раніше судимий, будучи підозрюваним у скоєнні злочину за наслідками розслідування якого відносно останнього складено та спрямовано до суду обвинувальний акт, який на даний час знаходиться на розгляді в Шосткинському міськрайонному суді, знову підозрюєть в скоєнні тяжкого злочину проти статевої свободи неповнолітньої особи, що свідчить про кримінальну спрямованість особи, що може продовжити займатися злочинною діяльністю.

Також, ОСОБА_5 не має постійного місця мешкання, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років; йому відомо, яке саме покарання йому загрожує у випадку доведення його вини за вказане кримінальне правопорушення, тому може свідомо переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на малолітню потерпілу та законного представника.

За таких обставин, єдиною ефективною в даному випадку мірою запобіжного заходу є тримання під вартою, оскільки виключно така міра запобіжного заходу зможе повністю виключити ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме виключити можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування і суду, запобігти з його боку незаконно впливати на потерпілу, законного представника та свідків, продовжувати вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, як на стадії досудового розслідування, так і в подальшому, під час судового розгляду стосовно нього кримінального провадження

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, слідчий суд приходить до переконання щодо достатності підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, з метою унеможливлення його перешкоджання встановленню обставин кримінальних правопорушень, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п.2 ч.З ст.132 КПК України та правовим позиціям, викладеним у рішеннях Європейського Суду з прав людини «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання вище перелічених ризиків, зможе запобігти вчиненню підозрюваним нових злочинів та забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , а тому клопотання доведено і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб, тобто до 31.07.2021 включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Шосткинської окружної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво вказаним кримінальним провадженням

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст рішення виготовлено та проголошено 02.06.2021 о 08-00 год.
Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1