ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/556/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002099 від 05.11.2020 року, за ознаками злочинів, передбаченихчч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 152 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 рокузадоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002099 від 05.11.2020 року, за ознаками злочинів, передбаченихчч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 152 КК України.
Згідно оскаржуваної ухвали продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 60 діб, тобто до 01 травня 2021 року включно.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на те, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України прокурором не доведений, а судом першої інстанції необґрунтований. Посилається на Конвенцію та практику ЄСПЛ.
Прокурор в судове засідання не з`явився, відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи засобами телефонного зв`язку, однак надав до суду заяву, в якій просить розглядати апеляційну скаргу без його участі, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні Комінтернівського районного суду м. Харкова, оскільки в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення прав обвинуваченого.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, думку підозрюваного та його захисника, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінального провадження№0002099 від 05.11.2020 рокуза ознаками злочинів, передбаченихчч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 152 КК України.
09.12.2020 року ОСОБА_7 затримано на підставі ст. 208 КПК України.
10.12.2020 року ОСОБА_7 згідно із вимогами ст. ст. 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 152 КК України.
11.12.2020 року слідчим суддею Комінтернівського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 06.02.2020.
25.01.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України.
25.01.2021 року матеріали досудових розслідувань об`єднані в одне провадження під загальним № 002099.
Постановою в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 від 01 лютого 2021 року строк досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002099 від 05.11.2020 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 152 КК України було продовжено до трьох місяців, тобто до 06 березня 2021 року.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.03.2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002099 від 05.11.2020 року за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 152 КК України, продовжено до п`яти місяців, тобто до 06 травня 2021 включно.
03.03.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_7 спливає 06.03.2021, проте, завершити досудове слідство до передбаченого строку неможливо у зв`язку з тим, що необхідно виконати всі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на отримання та перевірку вже отриманих доказів для повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин вказаного кримінального провадження.
Слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, за останній з яких, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до10 років з конфіскацією майна. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, відомості про особу підозрюваного, а саме те, що він раніше судимий вироком Апеляційного суду Харківської області від 27.06.2007 року за вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 152; ч. 1 ст. 187; ч. 2 ст. 152; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152; ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на строк 15 років позбавлення волі, звільнений 23.09.2020 року за відбуттям строку покарання; не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ризики того, що з метою уникнення покарання ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду не зменшилися; враховуючи те, що свідки та потерпіла надали свої показання, що підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаних злочинів, а підозрюваному відомо достовірно місце мешкання потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, також необхідність закінчення призначених експертиз, існують достатні підстави вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлять, з метою зміни свідчень, що мають значення для судового розгляду; а крім того, враховуючи характер та спосіб вчинених підозрюваним злочинів, а також те, що він є раніше судимим за вчинення особливо тяжких та тяжких злочинів проти життя, статевої свободи та недоторканості особи, а також проти власності, вчинив злочини, що йому інкримінуються через нетривалий проміжок після звільнення з місць позбавлення волі, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може вчинити інші тяжкі та особливо тяжкі злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, доданими слідчим до клопотання, а саме, відомостями з: протоколів оглядів місця події від 09.12.2020 року та 10.12.2020 року, під час яких вилучено сліди вчинення кримінального правопорушення та інші докази, протоколу показань потерпілої ОСОБА_11 ; протоколів допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; даними зафіксованими у протоколі затримання підозрюваного ОСОБА_7 , а також іншими доказами у їх сукупності.
Враховуючи тяжкість покарання за злочини, згідно пред`явленої підозри, а також відомості про особу підозрюваного і разом з цим те, що інкриміновані злочини мають зухвалий та цинічний характер, внаслідок чого існує суспільний інтерес, слідчий вважав, що ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, що свідчить про неможливість їм запобігти шляхом застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ним злочинів передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, врахував тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим в злочинах, у вчиненні яких, згідно підозри, підозрюється ОСОБА_7 . Крім того, вважав достатніми підстави, що ОСОБА_7 , з огляду на його моральні якості, відсутність міцних соціальних зв`язків, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та вчиняти повторні злочини, що свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Також, слідчий суддя суду першої інстанції врахував, що досудове розслідування по цьому кримінальному провадженню не закінчено, строк продовжено до 06 травня 2021 включно, з урахуванням тяжкості злочинів, в якому підозрюється ОСОБА_7 а також того, що заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід, слідчий суддя вважав необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 01 травня 2021 року.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1, 2, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних, тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, з конфіскацією майна,на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні. Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, а також те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти життя, статевої свободи та недоторканості особи, а також проти власності, вчинив злочини, що йому інкримінуються через нетривалий проміжок після звільнення з місць позбавлення волі, що може спровокувати його переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків та враховуючи, що він офіційного місця роботи не має, що свідчить про відсутність постійного джерела доходу, є підстави вважати, що перебуваючи на свободі він може продовжувати свою злочинну діяльність, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які згідно підозри інкримінуються ОСОБА_7 , а саме того, що він підозрюється у вчиненні злочинів проти власності, а також злочину проти життя та здоров`я особи, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, а також окремих громадян, зокрема життя, здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки людини, що відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні, а також права власності населення.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 не одружений, офіційно не працевлаштований, а отже соціальних зв`язків та постійного джерела доходів не має.

Крім того, ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти життя, статевої свободи та недоторканості особи, а також проти власності, що свідчить про системність протиправної, антисоціальної поведінки підозрюваного, ігнорування ним правопорядку, що об`єктивно свідчить про наявність ризиків щодо можливості переховування від слідства та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідківу цьому кримінальному провадженні, вчинення підозрюваним інших злочинів, а також чинення перешкод кримінальному провадженню.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції, необхідність продовження такого запобіжного заходу, тобто тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження відомостям.

Крім того, доводи захисника щодо відсутності ризиків та вимога обрати інший більш м`який запобіжний захід є взаємовиключними, оскільки підставою для застосування запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, є окрім іншого, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Тобто без наявності ризиків не можна обирати будь-який запобіжний захід.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді, а також не містять доводів, що не оцінювались слідчим суддею.

Отже, колегія суддів погоджується зі слушністю висновків суду першої інстанції щодо продовження існування раніше встановлених ризиків, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.
За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення, що свідчить про належне дотримання вимог ст.370 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування, на цей час, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407 п.1 ч.3, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді