Провадження № 1-кп/643/861/21
Справа № 643/1489/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021

12 липня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005113, внесеного до ЄРДР від 10.12.2020, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 29.11.2012 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.06.2014, звільненого від подальшого відбування покарання на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію від 2014 року»; 03.07.2015 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, згідно вироку Апеляційного суду Харківської області від 29.08.2015 призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; 07.04.2016 Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 05.04.2019 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 28.03.2019 умовно-достроково на невідбуту частину покарання строком на 7 місяців 30 днів, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 02.12.2020 близько 17:00, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості біля входу у під`їзд №6, будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше незнайомого ОСОБА_6 , який поклав належний йому мобільний телефон ТМ «Nokia 2.2.» у внутрішню кишеню куртки та діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_6 та, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, лівою рукою вихопив з кишені куртки ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон ТМ «Nokia 2.2.» в корпусі чорного кольору, вартістю 2229грн.

Далі, ОСОБА_5 , утримуючи вищевказаний мобільний телефон при собі, незважаючи на вимоги ОСОБА_6 повернути йому викрадене у нього майно, з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на власну користь та в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2229грн.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_5 повністю визнав свою провину, не заперечував фактичних обставин обвинувачення і його доказів, у зв`язку з чим суд, переконавшись у добровільно обраній позиції обвинуваченого, у відповідності до правил ч. 3 ст. 349 КПК України, з погодженням усіх учасників судового процесу, визнав не доцільним досліджування доказів по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що дійсно, 02.12.2020 о 17-ї години, перебуваючи біля входу до під`їзду №6 будинку №4 по вул. Леся Сердюка побачив раніше незнайомого чоловіка, який поклав до кишені куртки мобільний телефон, вирішив його вкрасти, тому лівою рукою вихопив з кишені мобільний телефон «Nokia». На вимогу потерпілого повернути мобільний телефон, не відреагував та зник з місця скоєння злочину, в подальшому здавши мобільний телефон потерпілого до ломбарду, отримані кошти витратив на власні потреби. Вчинив кримінальне правопорушення через брак коштів, оскільки тимчасово не мав роботу. Свою провину усвідомив, у вчиненому щиро покаявся.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, що вказує на те, що ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та знов встав на шлях вчинення корисного злочину, за місцем реєстрації характеризується задовільно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 в скоєному щиро покаявся та те, що має хворих батьків пенсіонерів, батька інваліда, що заслуговує на увагу і суд визнає як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину і, полягає в передбаченому законом обмежені прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до положень ч.1 ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотне знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, зокрема, за особливо тяжкий, тяжкий злочин або злочин середньої тяжкості призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Положення ст. 69 КК України надає суду право в особливих, виняткових випадків скоригувати вимогу загальних засад призначення покарання, закріплену в п.1 ч.1 ст. 65 КК і призначити більш м`яке покарання порівняно з тим, яке передбачене в конкретній санкції статті Особливої частини КК за вчинений злочин.

Підставами для призначення більш м`якого покарання в ч.1 ст. 69 КК України визначено дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: - наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину та дані, що характеризують особу винного.

Як вже зазначено вище текстом, суд враховує наявність хронічних захворювань у батьків обвинуваченого, але не вважає їх виключними обставинами.

Доводи сторони захисту щодо наявності підстав для застосування до обвинуваченого правил ст.69 КК України через хворих батьків та те, що ОСОБА_5 після вчинення злочину не приховувався тощо, що сторона захисту вважає як вагомий фактор, є безпідставними та непереконливими.

Отже, аналізуючи усі встановлені обставини кримінального правопорушення, у суду відсутні підставі для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.69 КК України, а тому суд дійшов висновку за необхідне призначити покарання у межах санкції статті, за якою ОСОБА_5 притягається до кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі, оскільки вважає виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, а визначене покарання буде справедливім та співмірним зі скоєним.

Цивільний позов не заявлений.

По справі судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без зміни до набрання цим вироком законної сили.

В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати період перебування під вартою з 29.12.2020.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1