Справа № 169/614/20
Провадження № 1-кп/169/28/21
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Бобли Турійського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має базову загальну середню освіту, неодружений, є громадянином України, судимий:

вироком Турійського районного суду Волинської області від 25 квітня 2013 року засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України, до чотирьох років позбавлення волі, ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 травня 2014 року на підставі статті 6 Закону України «Про амністію» строк відбування призначеного покарання зменшено на один рік вісім місяців, 18 грудня 2015 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з закінченням строку відбування покарання;

вироком Турійського районного суду Волинської області від 27 січня 2016 року засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України, до чотирьох років трьох місяців позбавлення волі, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 25 січня 2019 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на один рік один місяць двадцять два дні;

у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною другою статті 186, частиною першою статті 345 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 26 квітня 2020 року о 19 годині 26 хвилин, перебуваючи у Турійському відділенні поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області за адресою: вулиця Луцька, 40, селище міського типу Турійськ Турійського району Волинської області, керуючись надуманим мотивом щодо нанесення йому тілесних ушкоджень начальником сектору кримінальної поліції Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 , який відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області № 385 о/с від 13 листопада 2019 року перебуває на вказаній посаді та згідно з статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» належить до працівників правоохоронного органу і в цей час перебував на чергуванні у складі слідчо-оперативної групи, демонструючи явну неповагу до авторитету державної влади, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на погрозу вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням ним своїх службових обов`язків, почав безпідставно висловлювати звинувачення у його адресу з приводу нанесення тілесних ушкоджень, що супроводжувалося агресивною поведінкою, нецензурною лайкою та усною погрозою вбивством із застосуванням ножа при наступній зустрічі. Такими діями ОСОБА_8 створив реальну загрозу життю та здоров`ю працівника правоохоронного органу, викликав у нього відчуття страху за власне життя та реальні підстави побоюватися реального вчинення таких дій у подальшому.

Крім того, 20 травня 2020 року близько 22 години 40 хвилин під час виконання службових обов`язків в добовому наряді, а саме: виконання службового завдання по перевірці адміннаглядного ОСОБА_8 , який проживає по АДРЕСА_1 , поліцейські сектору реагування патрульної поліції (далі СРПП) Турійського відділення поліції ВолодимирВолинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області старший сержант поліції ОСОБА_5 та старший сержант поліції ОСОБА_9 на службовому автомобілі марки «Isuzu D-Max», номерний знак НОМЕР_1 , прибули в АДРЕСА_1 виявили ОСОБА_8 , який, побачивши поліцейських, почав висловлюватися в їхню адресу нецензурною лайкою. На неодноразові прохання поліцейських припинити протиправні дії ОСОБА_8 не реагував, поводився агресивно, намагався шарпнути поліцейського, у зв`язку з чим з метою припинення вчинення протиправних дій до ОСОБА_8 працівниками поліції відповідно до статей 43, 45 Закону України «Про Національну поліцію» було застосовано спеціальний засіб «Кайданки», затримано та доставлено в Турійське відділення поліції ВолодимирВолинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Після доставлення ОСОБА_8 у Турійське відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області останній, знаходячись в приміщенні фойє відділення поліції, що знаходиться за адресою: вулиця Луцька, 40, селище міського типу Турійськ Волинської області, о 23 годині 00 хвилин 20 травня 2020 року в черговий раз почав висловлюватися в адресу поліцейських нецензурною лайкою, на що поліцейський ОСОБА_5 зробив йому зауваження, попросив припинити свої протиправні дії та заспокоїтися, однак, ОСОБА_8 , безпосередньо спілкуючись із поліцейським СРПП ОСОБА_5 , який згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Волинській області № 96 о/с від 12 травня 2017 року перебуває на посаді поліцейського СРПП та відповідно до статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» належить до працівників правоохоронного органу, усвідомлюючи, що останній, знаходиться під час виконання службових обов`язків, діючи умисно, демонстративно, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, почав виражатися на адресу поліцейського грубою нецензурною лайкою, а в подальшому декілька разів висловив погрози насильством стосовно ОСОБА_5 погрози нанесення ударів ножем останньому в область кадика (яремної ділянки) у разі, якщо він знову приїде до нього додому перевіряти дотримання ним вимог встановленого судом адміністративного нагляду, якого він не буде дотримуватись.

Також, 29 травня 2020 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_10 , скориставшись тим, що власник будинку спить, керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, умисно повторно таємно викрав належний останньому мобільний телефон марки «НUAWEI», модель «Y3 2017 CRO-U00», вартістю 1066 гривень 67 копійок, який лежав у спальній кімнаті на тумбочці біля ліжка, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 13 червня 2020 року близько 24 години ОСОБА_8 , знаходячись на дорозі навпроти будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, штовхнув руками у ділянку грудної клітки ОСОБА_6 , від чого останній впав. Після цього, скориставшись тим, що потерпілий перебував у лежачому положенні, засунув свою руку у праву кишеню його штанів, звідки умисно повторно відкрито викрав гроші у сумі 3300 гривень та пачку з цигарками «Комплімент», яка для потерпілого матеріальної цінності не становить і в якій знаходилися гроші у сумі 125 гривень, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 3425 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю.

По обвинуваченню за частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України показав, що пізно ввечері 13 червня 2020 року побачив, що ОСОБА_6 лежав п`яний біля магазину «Смак» в селі Бобли, з ним було ще двоє. Завів його додому. Вказував, що гроші у потерпілого не забирав, а показання останнього є видумкою.

По обвинуваченню за частиною другою статті 185, частиною першою статті 345 Кримінального кодексу України відмовився давати показання.

У судовому засіданні 16 лютого 2021 року обвинувачений ОСОБА_8 порушив порядок у залі судового засідання, що виразилося у нецензурному висловлюванні щодо учасників та розгляду кримінального провадження, нанесенні ударів руками і ногами в стаціонарне загородження для тримання обвинувачених, не виконав розпорядження головуючого про припинення порушення порядку, у зв`язку з чим на підставі положень частини першої статті 330 Кримінального процесуального кодексу України обвинувачений ухвалою суду був видалений із зали судового засідання на весь час судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 22 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України, підтверджується і доводиться зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 13 червня 2020 року отримав заробітну плату в розмірі 3500 гривень, після роботи біля магазину «Смак» в селі Бобли зі знайомими розпивав спиртні напої. Підійшов ОСОБА_8 , якого він попросив допомогти провести додому ОСОБА_11 . Після того, як провели останнього, біля будинку ОСОБА_11 попросив гроші на пиво, на що він йому відмовив, сказавши, що не має грошей. ОСОБА_8 став агресивним, пхнув його на землю, всунув йому руку в праву кишеню штанів і забрав гроші в сумі 3300 гривень купюрами по 100 гривень кожна та пачку з під цигарок, в якій було 125 гривень, після чого втік. Тоді він подзвонив до своїх синів та все розказав. Приїхали за місцем проживання ОСОБА_8 , який зачинився в будинку та викликав поліцію, повідомивши, що його хочуть пограбувати. Коли приїхали поліцейські, то зайшли в будинок. Під час огляду у будинку були ОСОБА_12 , матір ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , його син ОСОБА_15 , та двоє понятих. Під час огляду поліцейські знайшли згорнуті 125 гривень у кімнаті ОСОБА_8 та вилучили, а 3300 гривень на наступний день, коли ОСОБА_8 розповів, де їх заховав. Через місяць поліцейські повернули йому кошти на зберігання, однак він їх витратив на лікування.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_16 показала, що проживає в будинку в селі Бобли Турійського району разом із синами: ОСОБА_17 та обвинуваченим ОСОБА_18 . 13 червня 2020 року ОСОБА_19 повернувся додому в стані алкогольного сп`яніння. Почула, що на подвір`ї хтось ходить, і викликала поліцію. Приїхали поліцейські та син ОСОБА_20 ОСОБА_21 , який сказав ОСОБА_22 повернути викрадені у його батька гроші. Почали шукати гроші в будинку. Знайшли згорнуті близько 130 гривень, які ОСОБА_23 впізнав та сказав, що це його гроші, які були в пачці з-під цигарок. На наступний день прийшли поліцейські і сказали, що ОСОБА_24 признався, де заховав гроші. Гроші в сумі понад 3000 гривень виявили у кімнаті ОСОБА_25 біля ліжка під дошкою підлоги у чорному гаманці. Поліцейських впустила в належний їй будинок добровільно та дозволила шукати викрадені гроші.

Свідок ОСОБА_26 показав, що 13 червня 2020 року разом із потерпілим ОСОБА_6 біля магазину «Смак» в селі Бобли розпивали спиртні напої, після чого він заснув. Зі слів дружини знає, що його додому привели ОСОБА_27 та ОСОБА_24 . Пізніше ОСОБА_27 розказав йому, що ОСОБА_13 викрав у нього гроші. Про обставини пограбування ОСОБА_20 йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_28 показала, що 13 червня 2020 року ввечері ОСОБА_24 постукав у вікно житлового будинку, де вона проживає, та сказав, щоб забрала додому свого чоловіка ОСОБА_11 , якого він привів та поклав біля хвіртки. Про обставини пограбування ОСОБА_20 їй нічого невідомо.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 14 червня 2020 року, проведеного з 2 години 30 хвилин до 3 години 10 хвилин слідчим ОСОБА_29 в присутності двох понятих ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , потерпілого ОСОБА_6 та власника майна ОСОБА_16 , у житловому будинку АДРЕСА_1 в кімнаті, де проживав до затримання обвинувачений ОСОБА_8 , під скатертиною на столі виявлено складені у декілька разів чотири купюри: одна номіналом сто гривень, дві по десять гривень, одна п`ять гривень, на загальну суму 125 гривень. Виявлені купюри вилучено. Потерпілий ОСОБА_6 вказав, що вилучені купюри це ті гроші, які знаходилися у нього в пачці з-під цигарок, що викрав обвинувачений.

З протоколу огляду місця події від 14 червня 2020 року, проведеного з 13 години 10 хвилин до 13 години 40 хвилин слідчим ОСОБА_32 в присутності двох понятих ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та власника майна ОСОБА_16 , видно, що у житловому будинку АДРЕСА_1 в кімнаті, де проживав до затримання обвинувачений ОСОБА_8 , в проході між ліжками біля вікна під дошкою підлоги виявлено гаманець чорного кольору, в якому знаходилися тридцять три купюри номіналом по сто гривень кожна на загальну суму 3300 гривень. Виявлені кошти були вилучені.

Проникнення до вищевказаного житла в обох зазначених випадках та проведення у ньому оглядів здійснено на підставі добровільної письмової згоди власника майна ОСОБА_16 , що відповідає вимогам частини першої статті 233 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвалами слідчого судді від 13 липня 2020 року надано дозвіл на обшук житлового будинку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення зазначених у протоколах огляду місця події грошових коштів в розмірі 125 гривень та 3300 гривень.

Згідно з протоколом огляду речей від 14 червня 2020 року потерпілий ОСОБА_6 вказав, що вилучені за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 гроші на загальну суму 3425 гривень належать йому і останній 13 червня 2020 року близько 24 години викрав їх у нього з кишені штанів, а гаманець йому не належить.

14 червня 2020 року з участю потерпілого ОСОБА_6 в присутності двох понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 було проведено слідчий експеримент. З доданого до протоколу проведення слідчого експерименту відеозапису його проведення видно, що потерпілий ОСОБА_6 підтвердив обставини викрадення обвинуваченим ОСОБА_8 у нього грошей в сумі 3425 гривень, застосування до нього насильства останнім та показав місце вчинення злочину біля будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_26 .

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України, підтверджується і доводиться зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

Потерпілий ОСОБА_10 під час судового розгляду допитаний не був у зв`язку з тим, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про смерть № 152 від 10 грудня 2020 року.

Зі змісту рапорту від 30 травня 2020 року помічника чергового Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області видно, що 30 травня 2020 року о 10 годині 03 хвилини потерпілий ОСОБА_10 звертався у поліцію на лінію 102 із повідомленням про те, що в нічну пору доби, коли він спав, з його будинку за адресою: АДРЕСА_2 , викрали мобільний телефон марки «НUAWEI» з номером НОМЕР_2 . У вчиненні крадіжки потерпілий підозрює знайомого ОСОБА_37 .

Допитана як свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що проживає в будинку в селі Бобли Турійського району разом із синами: ОСОБА_17 та обвинуваченим ОСОБА_18 . Весною 2020 року ОСОБА_19 купив у ОСОБА_38 собі новий телефон, який у нього згодом поламався, і він користувався іншим великим чорним телефоном. Стверджувала, що в ОСОБА_25 було два телефони. Зі слів поліцейських їй стало відомо, що цей інший телефон ОСОБА_19 викрав у ОСОБА_10 . Телефон вона знайшла в шафі у кімнаті ОСОБА_25 і передала поліцейським.

Такі показання свідка підтверджуються також її письмовою розпискою від 14 червня 2020 року про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону марки «НUAWEI» ( НОМЕР_3 ), яким користувався її син ОСОБА_24 .

Відповідно до протоколу огляду та вилучення речей, які мають значення речових доказів, від 15 червня 2020 року під час огляду вилученого за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 мобільного телефону марки «НUAWEI», модель «CRO-U00», з корпусом чорного кольору встановлено, зокрема, що аккаунт у пошуковій системі «Google» на телефоні зареєстрований на електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в додатку «Viber» наявні повідомлення з рахунками за спожиту електроенергію станом на 10 червня 2020 року на ім`я потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 .

Наявність в телефоні зазначених відомостей, на думку суду, беззаперечно підтверджує його належність потерпілому ОСОБА_10 .

Крім того, при відкритті у телефоні інформації про виклик на номер НОМЕР_4 встановлено, що 14 червня 2020 року було здійснено чотири дзвінки (00 годин 54 хвилини тривалістю 47 секунд, 00 годин 56 хвилин тривалістю 2 хвилини 8 секунд, 01 година 00 хвилин тривалістю 34 секунди, 01 година 02 хвилини нульовий дзвінок).

Вказані обставини підтверджуються також фототаблицею до протоколу огляду та вилучення речей, які мають значення речових доказів, від 15 червня 2020 року.

Відповідно до повідомлення Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП у Волинській області від 11 січня 2021 року від громадянина ОСОБА_8 за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» 14 червня 2020 року зафіксовано вісім дзвінків, серед яких є здійснені о 00 годин 54 хвилини, 00 годин 56 хвилин та 01 годині 00 хвилин.

Із дослідженої в судовому засіданні аудіо інформації з системи запису та прийняття заяв і повідомлень, що надходять до ГУНП у Волинській області, достовірно встановлено, що дзвінки у зазначений вище час 14 червня 2020 року на лінію НОМЕР_4 здійснював обвинувачений ОСОБА_8 і просив направити наряд поліції, повідомляючи, що незнайомі люди біля будинку за його місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , порушують тишу і ходять з ліхтариками навколо будинку.

Аналіз наведених вище обставин в їх сукупності дає достатні підстави для висновку, що час здійснених 14 червня 2020 року із вилученого за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 мобільного телефону марки «НUAWEI», модель «CRO-U00», дзвінків на лінію 102 співпадає із часом дзвінків, що були прийняті та зафіксовані 14 червня 2020 року оператором Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП у Волинській області від імені обвинуваченого ОСОБА_8 , що, в свою чергу, підтверджує той факт, що останній користувався належним потерпілому ОСОБА_10 мобільним телефоном.

Відповідно до висновку експерта № 444 від 18 червня 2020 року ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону марки «НUAWEI», модель «Y3 2017 CRO-U00», станом на 29 травня 2020 року становить 1066 гривень 67 копійок.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 345 Кримінального кодексу України, підтверджується і доводиться зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

Допитаний у ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 показав, що ввечері 26 квітня 2020 року у приміщенні Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції за адресою: вулиця Луцька, 40, селище міського типу Турійськ Турійського району Волинської області, ОСОБА_8 , побачивши його, почав виражатися в його адресу нецензурними словами та агресивно себе поводити. При цьому, казав, що заріже. ОСОБА_8 знав, що він є працівником поліції. Погрози пов`язані з тим, що він раніше брав участь у розкритті злочинів, за які ОСОБА_8 був засуджений і відбував покарання. Стверджував, що погрози сприймав реально і вважає, що ОСОБА_8 може їх виконати. Крім того, він може щось зробити його батькам, які проживають у тому ж селі. Після відбуття покарання ОСОБА_8 неодноразово йому погрожував та ображав при зустрічах. Крім того, обвинувачений подавав скарги на нього, відомості за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України були внесені у Єдиний реєстр досудових розслідувань, кримінальне провадження було закрите за відсутністю події вказаного кримінального правопорушення. Такими діями обвинувачений створив реальну загрозу його життю та здоров`ю, викликав у нього відчуття страху за власне життя та об`єктивні підстави побоюватися вчинення обвинуваченим таких дій у подальшому.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_39 показав, що 26 квітня 2020 року ОСОБА_8 велосипедом приїхав у Турійське відділення поліції, всередині приміщення, побачивши ОСОБА_4 , почав виражатися в його адресу нецензурними словами та агресивно себе поводити. При цьому, погрожував йому застосуванням ножа та знищенням шляхом підпалу житла.

Свідок ОСОБА_40 у судовому засіданні показав, що 26 квітня 2020 року ОСОБА_8 в приміщенні Турійського відділення поліції в його присутності погрожував поліцейському ОСОБА_4 в агресивній формі. Погрози застосуванням ножа були реальними, висловлені із ненавистю та зневагою.

Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області № 96 о/с від 12 травня 2017 року майор поліції ОСОБА_4 працює начальником сектору кримінальної поліції Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що обвинувачений ОСОБА_8 26 квітня 2020 року о 19 годині 26 хвилин в приміщенні Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, стверджуючи, що поліцейський ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження під час виконання службових обов`язків, ображав поліцейського ОСОБА_4 нецензурною лайкою та висловив погрозу вбивством при наступній зустрічі із застосуванням ножа: «другий раз я ножа йому всуну, що його скора забере». При цьому, роз`яснення поліцейських про те, що за погрози працівнику поліції є кримінальна відповідальність, обвинувачений ігнорує та відповідає, що йому байдуже і він розуміє, що погрожує поліцейському.

Наведені обставини підтверджуються також протоколом огляду документу від 27 травня 2020 року.

Відповідно до ухвали Турійського районного суду Волинської області від 20 лютого 2020 року, яка набрала законної сили, обвинуваченому ОСОБА_8 , як особі, яка звільнена з місць позбавлення волі, встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік та певні обмеження, зокрема, заборонено з 22 до 6 години виходити з будинку по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 20 травня 2020 року перебував на добовому чергуванні із ОСОБА_9 , на планшет надійшло службове завдання перевірити ОСОБА_8 на предмет дотримання ним адміністративного нагляду. Після 22 години приїхали за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , він був на подвір`ї. Включив бодікамеру, представився, пояснив причину їхнього приїзду, однак ОСОБА_8 почав поводити себе агресивно і погрожувати фізичною розправою, якщо до нього будуть ще приїжджати поліцейські. Коли хотів його сфотографувати, щоб надіслати фотографію, як доказ перебування за місцем проживання, і відзвітуватися про виконання завдання, то ОСОБА_8 вдарив рукою по планшету, намагаючись його вибити з рук, почав чинити непокору їхнім законним вимогам, на зауваження та прохання припинити неправомірні дії не реагував, у зв`язку з чим його затримали і доставили у відділення поліції, де під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення продовжував йому погрожувати розправою, ображати нецензурною лайкою та казав: «Я тобі ножа в кадик засуну». Стверджував, що ОСОБА_8 характеризується негативно, як особа з неадекватною поведінкою, і такі його погрози і висловлювання сприймає реально і боїться, що він їх реалізує.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 20 травня 2020 року перебував на добовому чергуванні із ОСОБА_5 , на планшет надійшло завдання перевірити ОСОБА_8 на предмет дотримання ним адміністративного нагляду. Приїхали за місцем проживання ОСОБА_8 , він був на подвір`ї, пояснили причину їхнього приїзду, однак ОСОБА_8 почав поводити себе агресивно і погрожувати фізичною розправою, якщо до нього будуть ще приїжджати поліцейські. Почав чинити непокору їхнім законним вимогам, на зауваження та прохання припинити неправомірні дії не реагував, у зв`язку з чим його затримали і доставили у відділення поліції, де під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення продовжував погрожувати ОСОБА_5 розправою. Казав, що засуне ОСОБА_5 ножа в горло.

Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області № 96 о/с від 12 травня 2017 року старший сержант поліції ОСОБА_5 працює поліцейським СРПП Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_5 видно, що 20 травня 2020 року близько 22 години 30 хвилин поліцейські СРПП Турійського відділення поліції ВолодимирВолинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Волинській області ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на службовому автомобілі марки «Isuzu D-Max» прибули в село Бобли Турійського району Волинської області для виконання службового завдання по перевірці обвинуваченого ОСОБА_8 на предмет дотримання ним правил адміністративного нагляду. ОСОБА_8 перебував на вулиці біля будинку, де проживає, і, побачивши поліцейських, почав висловлюватися в їхню адресу нецензурною лайкою та ображати їх. На неодноразові прохання поліцейського ОСОБА_5 припинити протиправні дії ОСОБА_8 не реагував, поводився агресивно, намагався шарпнути та вдарити поліцейського ОСОБА_5 . На запитання поліцейського ОСОБА_5 : «Чи погрожує ОСОБА_8 йому?» обвинувачений відповів: «Так погрожую». У зв`язку з такими діями обвинуваченого з метою припинення вчинення ним протиправних дій до нього працівниками поліції було застосовано спеціальний засіб «Кайданки», затримано та доставлено в Турійське відділення поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення. У відділенні поліції ОСОБА_8 продовжує ображати поліцейського ОСОБА_5 нецензурними словами. О 23 годині 00 хвилин та о 23 годині 07 хвилин 20 травня 2020 року обвинувачений висловив в адресу поліцейського ОСОБА_5 погрози вбивством із застосуванням ножа: «На другий раз, як приїдиш, я тобі ножа засуну в кадик». Висловлювання таких погроз вбивством шляхом нанесення ударів ножем в область кадика пов`язані із виконанням поліцейським ОСОБА_5 службового завдання по перевірці дотримання обвинуваченим вимог встановленого судом адміністративного нагляду. При цьому, Обвинувачений ОСОБА_8 стверджує, що адміністративного нагляду дотримуватися не буде. Роз`яснення поліцейських про те, що за погрози працівнику поліції є кримінальна відповідальність, обвинувачений ігнорує та відповідає, що йому байдуже і він розуміє, що погрожує поліцейському.

Наведені обставини підтверджуються також протоколом огляду речей, які мають значення речових доказів, від 28 травня 2020 року.

Інших доказів сторонами кримінального провадження суду не надано.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, враховуючи, що провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування у ході судового розгляду не встановлено, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_8 кримінального обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення його винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів.

Таким чином суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України.

Також суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, скоїв злочин, передбачений частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України.

Крім того, своїми умисними діями, що виразилися у погрозі вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений частиною першою статті 345 Кримінального кодексу України.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, добровільності та достовірності показань потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні у суду немає та будь-які належні, допустимі і достатні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу сторона захисту не заявляла.

Доводи сторони захисту про недоведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та наявність підстав для виправдання обвинуваченого за всіма статтями пред`явленого обвинувачення є безпідставними і спростовуються дослідженими у ході судового розгляду кримінального провадження належними і допустимими доказами.

Так, твердження захисту про те, що у кімнаті із обвинуваченим проживає також його брат ОСОБА_17 , який міг принести додому мобільний телефон ОСОБА_10 , ґрунтуються на припущеннях і спростовуються показаннями свідка ОСОБА_16 , яка ствердила, що вилученим у ході огляду місця події мобільним телефоном марки «НUAWEI» користувався саме обвинувачений ОСОБА_24 , а не ОСОБА_17 .

Більше того, брат обвинуваченого ОСОБА_41 , у період з 3 червня 2020 року по 2 липня 2020 року, тобто на момент вилучення мобільного телефону ОСОБА_10 за місцем проживання обвинуваченого та здійснення останнім дзвінків на лінію «102» 14 червня 2020 року, перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному підприємстві «Волинська обласна психіатрична лікарня міста Луцька», що підтверджується відповідним повідомленням вказаного підприємства № 125/2-06.21 від 12 січня 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 86 Кримінального процесуального кодексу України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 93 Кримінального процесуального кодексу України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною другою вказаної статті процесуального закону передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що аудіоінформація з системи запису та прийняття заяв і повідомлень, що надходять до ГУНП у Волинській області, про здійснені 14 червня 2020 року обвинуваченим ОСОБА_8 дзвінки на лінію 102 стороною обвинувачення отримана у визначений частиною другою статті 93 Кримінального процесуального кодексу України спосіб шляхом надання запиту, в порядку статті 290 Кримінального процесуального кодексу України відрита стороні захисту, що підтверджується відповідним протоколом про надання доступу до додаткових матеріалів від 15 лютого 2021 року, то доводи сторони захисту про недопустимість вказаної інформації як доказу у цьому кримінальному провадженні є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

У судовому засіданні будь-яких клопотань з приводу незаконності отримання прокурором вказаної інформації сторона захисту не заявляла.

Встановлений під час судового розгляду факт, що гроші в сумі 3425 гривень, вилучені 14 червня 2020 року під час огляду місця події за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 та передані слідчим на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , останнім були витрачені на лікування, не має правового значення для встановлення й доказування визначених статтею 91 Кримінального процесуального кодексу України обставин, зокрема, й події злочину, передбаченого частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України, та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за вказаною статтею кримінального закону.

З огляду на вказане, доводи сторони захисту про незбереження речових доказів (грошових коштів) суд відхиляє.

Посилання сторони захисту на відсутність в діях обвинуваченого об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого частиною першою статті 345 Кримінального кодексу України, і наявність ознак дрібного хуліганства суд до уваги не приймає з таких підстав.

Відповідальність за частиною першою статті 345 Кримінального кодексу України настає у випадку, коли мала місце погроза вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Така погроза має бути дійсною і реальною та може виражатися у висловлюванні (усно, письмово, із застосуванням технічних засобів), у жестах, інших діях, за допомогою яких обвинувачений залякує потерпілого вчиненням перелічених у диспозиції вказаної норми кримінального закону дій та має бути пов`язана із виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків.

Враховуючи форму, характер, місце, обстановку висловлення обвинуваченим ОСОБА_8 погроз вбивством поліцейським ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , поведінку обвинуваченого, характер попередніх взаємовідносин між обвинуваченим та вказаними поліцейськими, сприйняття останніми висловлених погроз, суд вважає, що ці погрози були реальними і пов`язані саме із виконанням поліцейськими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 службових обов`язків.

Передбачений частиною першою статті 345 Кримінального кодексу України злочин вважається закінченим з моменту висловлення погрози, що й було вчинено обвинуваченим ОСОБА_8 щодо потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не заперечувалося обвинуваченим під час судового розгляду та підтверджується належними і допустимими доказами.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, два з яких є нетяжкими злочинами, а один тяжким злочином, кількість вчинених злочинів, особу винного, який є працездатною особою молодого віку, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, виявляє ознаки легкої розумової відсталості з деякою емоційно-вольовою нестійкістю, але на час вчинення інкримінованих йому злочинів міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується негативно, неодружений, неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні в розумінні закону не має, не працює і не навчається, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, попередня його судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що характеризує обвинуваченого як особу, схильну до вчинення злочинів, який, будучи засудженим за вчинення умисних злочинів до позбавлення волі, після умовно-дострокового звільнення на шлях виправлення не став та, перебуваючи під адміністративним наглядом, вчинив нові умисні злочини, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

Крім того, суд враховує також, що відповідно до досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_8 ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення є дуже високим, а ризик небезпеки останнього для суспільства середнім.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 345 Кримінального кодексу України, є рецидив злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України, відсутні.

З врахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частини другої статті 185, частини другої статті 186, частини першої статті 345 Кримінального кодексу України із застосуванням положень статті 70 Кримінального кодексу України, будучи переконаним в тому, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України суд зараховує обвинуваченому в строк покарання термін його попереднього ув`язнення з дня затримання, тобто з 14 червня 2020 року, до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити незмінним.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, на підставі положень статті 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 368, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною другою статті 186, частиною першою статті 345 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання

за частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців;

за частиною першою статті 345 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання термін його попереднього ув`язнення: з дня затримання 14 червня 2020 року, до набрання цим вироком законної сили, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

До набрання вироком законної сили залишити незмінним застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Речові докази:

-гроші в сумі 3425 гривень (тридцять чотири купюри номіналом по 100 гривень, дві купюри номіналом по 10 гривень, одна купюра номіналом 5 гривень) залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 ;

-гаманець із шкірозамінника чорного кольору, що знаходиться на зберіганні в секторі поліцейської діяльності № 1 (сел. Турійськ) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області за адресою: вулиця Луцька, 40, селище міського типу Турійськ Волинської області, повернути обвинуваченому ОСОБА_8 ;

-мобільний телефон марки «НUAWEI», модель «Y3 2017 CRO-U00», що знаходиться при матеріалах цього кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження, а у разі звернення спадкоємця потерпілого ОСОБА_10 повернути спадкоємцю потерпілого ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-два оптичні диски DVD-R з маркувальними позначеннями на внутрішній стороні «DR5F60-PW50» із відеофайлами подій 26 квітня 2020 року та 20 травня 2020 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий