Дата документу 14.07.2021 Справа № 937/3739/20
запорізький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/691/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №937/3739/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2021 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 від 30.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0000692 від 06.04.2020 року за ч.1 ст.365 КК.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу слідчого судді та постанову слідчого про закриття кримінального провадження і направити кримінальне провадження для подальшого досудового розслідування. Заявник посилався на те, що слідчим не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; з`ясувавши думку ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в провадженні слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 перебувало кримінальне провадження №0000692, внесене до ЄРДР 06.04.2020 за ч.1 ст.365 КК за заявою ОСОБА_6 № 49 від 10.09.20019 про можливі систематичні порушення процесуальних норм і прав, допущених суддею Запорізького апеляційного суду ОСОБА_8 під час розгляду скарг ОСОБА_6 , провадження № 11-сс/807/605/19 та інших справ протягом 2018-2019 років.

Відомості за вказаним повідомленням були внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 13.02.2020, якою зобов`язано компетентних осіб Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості.

В ході проведення розслідування слідчий отримала тимчасовий доступ до судової справи, вивчила рішення судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду від 19.05.2019 провадження № 11-cc/807/605/19, винесене суддею ОСОБА_8 , допитала в якості свідка ОСОБА_8 Допитати у якості свідка заявника ОСОБА_6 не виявилось можливим, оскільки останній за неодноразовими викликами слідчого до ТУ ДБР не з`являвся, за що ухвалою слідчого судді на нього було накладено грошове стягнення.

30 грудня 2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на вищезазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Скаргу обґрунтував тим, що слідчий ОСОБА_7 , не маючи офіційно владних повноважень, за вказівкою свого керівництва винесла на переконання скаржника незаконну постанову. До того ж, відносно ОСОБА_7 і керівництва ДБР за системне порушення норм процесуального права і законів України відкрите кримінальне провадження за ст.ст.109-111, 255, 376, 396 КК.

Слідчий суддя відмовила у задоволенні скарги пославшись на те, що слідчим в постанові надана правова оцінка зібраним доказам, викладені аргументи на підтвердження висновку про відсутність у діях судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК.
Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч.2 ст.9 КПК під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ст.110 КПК постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя перевірив належним чином наявність підстав для винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження №0000692.
Слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що слідча ОСОБА_7 провела усі необхідні слідчі дії, отримані дані є достатніми для прийняття законного і обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Апеляційний суд погоджується із такими висновками слідчого судді та вважає, що слідчий виконала всі необхідні можливі слідчі дії, дослідила всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчої, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних нею доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК, а доводи скарги ОСОБА_6 правильність висновків слідчого не спростовують.
Із змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідча при закритті провадження виходила з того, що з об`єктивної сторони злочин, передбачений ч.1 ст.365 КК, може вчинятися у формі: перевищення влади або перевищення службових повноважень, які завдали істотної шкоди.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є заподіяння істотної шкоди. Жодних підтверджень ОСОБА_6 про заподіяння йому істотної шкоди діями судді не надано.
Перевищення влади проявляється в діях службової особи, яка маючи владні повноваження стосовно підлеглих або більш широкого кола осіб, під час виконання своїх владних чи організаційно-розпорядчих функцій виходять за межі цих повноважень.
Перевищення службових повноважень - це дії службової особи, яка не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно-господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але у конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої владні повноваження стосовно осіб, які не входять до числа підлеглих.
Під час досудового розслідування кримінального правопорушення у діях судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_8 (нині суддя у відставці) при винесенні останнім ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження від 19.06.2019 року складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК не встановлено.
Окрім цього, законність чи незаконність прийнятого суддею рішення може визначатися лише вищим судом тієї ж юрисдикції - апеляційним судом, вищим спеціалізованим судом, а у передбачених законом випадках Верховним Судом України, - в порядку апеляційного чи касаційного провадження. Окрім того, законодавчої вимоги про визнання неправосудного судового рішення спершу незаконним не передбачено. Досудовим розслідуванням не було встановлено фактів визнання вказаних рішень суддів першої та апеляційної інстанції незаконними.
Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 p. № 8 «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.
Окрім цього, незалежність і недоторканність суддів гарантується як низкою норм міжнародного права (наприклад, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 Європейської Хартії про закон «Про статус суддів», п.п. 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, п. 15 Рекомендацій щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки), так і нормами національного права (ст. ст. 126, 129 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), галузевими нормами національного права. Незалежність судді при здійсненні правосуддя є складовою принципу справедливого судового розгляду. Вона полягає у безсторонньому розгляді справи на підставі закону без будь-яких обмежень, неправомірного втручання інших осіб та органів у цей процес. Також незалежність суддів проявляється у відсутності обов`язку роз`яснювати, якими переконаннями вони керувались при постановленні судового рішення - тобто судді наділені імунітетом від відповідальності за дії і висловлювання, пов`язані з виконанням свого обов`язку (індемнітетом) розгляду.
З цього випливає, що особиста думка заявника (сторони по справі) не є підставою, за якою рішення, вирок, ухвалу або постанову суду можна визнати неправосудними чи таким, що завдало особі істотної майнової та моральної шкоди.
Крім того припущення заявника про зловживання службовим становищем, постановлення суддею в інтересах третіх осіб завідомо неправосудних рішень ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про злочин обставин, оскільки злочинність дій судді не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому, підстав для проведення подальшого досудового розслідування не вбачається.
В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо перевищення суддею своїх повноважень під час винесення судового рішення, не є свідченням вчинення злочину.
Колегія суддів вважає, що слідчим в постанові надана правова оцінка зібраним доказам, викладені аргументи на підтвердження висновку про відсутність у діях судді у відставці судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК.
Щодо тверджень ОСОБА_6 про те, що слідчий ОСОБА_7 не мала повноважень на здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000692 від 06.04.2020, то вони є хибними, адже в матеріалах кримінального провадження міститься постанова начальника Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м. Мелітополі про призначення слідчого у кримінальному провадженні, де визначено слідчим, уповноваженим на здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, слідчого ОСОБА_7 .
За наведених обставин, перевіривши ухвалу слідчого судді у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження дотримано вимоги ст.ст.306, 307 КПК, тому оскаржуване рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, підстав до задоволення поданої апеляційної скарги не вбачається, наслідком чого є відмова у її задоволенні.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2021 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4