Справа № 541/2203/20
Провадження № 1-кп/541/71/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
Іменем України

05 квітня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 04.11.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, із неповною вищою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту 31 жовтня 2020 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , проходячи повз даний будинок біля під`їзду №3 помітив, що на лавочці лежить рюкзак фіолетового кольору, після чого у нього виник умисел на здійснення таємного викрадення чужого майна (крадіжку).

Під дією раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , користуючись тим, що власник та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав зазначений рюкзак, вартість якою згідно висновку експерта №2346 від 06.11.2020 становить 300 грн. 00 коп. та грошові кошти у розмірі 1000 гривень, які знаходилися в даному рюкзаку, належні ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального проступку зник та викраденими речами розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1300 (одна тисяча триста) гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_4 визнаючи свою провину в скоєному, просив задовольнити клопотання потерпілої та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки вони з потерпілою примирилися, шкоду відшкодував, кримінальне правопорушення вчинив вперше.
Потерпіла ОСОБА_5 підтримала подане письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 46 КК України, пояснивши, що обвинувачений відшкодував шкоду, раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, вона з обвинуваченим примирилася та жодних претензій до нього не має.
Прокурор не заперечував проти задоволення даного клопотання.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим ст. 46 КК України є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.
Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до матеріалів наданих суду ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, раніше не судимий, повністю відшкодував завдані потерпілій збитки та примирився з нею.
Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі правові підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 46 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття справи.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання потерпілої підлягає задоволенню зважаючи на наявність всіх підстав передбачених ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 284, 288, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
ЗвільнитиОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, раніше не судимого, від кримінальної відповідальності за ст. 185 ч. 1 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження №0000193 від 04.11.2020 відносно ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 185 КК України закрити.
Речові докази: жіночий рюкзак фіолетового кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , картка фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_5 , банківська картка «ПриватБанк» «для виплат» № НОМЕР_1 , банківська картка «ПриватБанк» «універсальна» № НОМЕР_2 , банківська картка «А-Банк» «універсальна» № НОМЕР_3 , банківська картка «УКРСИББАНК» № НОМЕР_4 , належні ОСОБА_5 - вважати повернутими власнику ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 7 днів, з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

СуддяОСОБА_1