Справа № 703/1029/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,, адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, несудимого, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, визначеного ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий відділу поліції №2 Черкаського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 28 березня 2021 року, близько 21 год. перебуваючи на мосту біля кафе «Салют» по вул. Незалежності, 104 в м. Сміла Черкаської області, з метою задоволення статевої пристрасті із застосуванням фізичного насильства до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом подолання її опору, що виразилось в закриванні останній рукою рота, намагався вчинити статеві зносини природним шляхом, однак свого злочинного наміру до кінця не довів з причин, що від його волі не залежали, оскільки потерпілій ОСОБА_7 вдалось звільнитися та втекти.

Таким чином, у діях ОСОБА_5 органом досудового розслідування вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 152 КК України.

28 березня 2021 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 29 березня 2021 року йому повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та пояснив, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення. Крім того, з огляду на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості переховування підозрюваного від слідства та суду, впливання на свідків та потерпілу, вчинення інших кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вважає будь-який інший запобіжний захід недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Просив також врахувати, що ОСОБА_5 на даний час ніде не працевлаштований.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначили, що в прокурора та слідства не має достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Підозрюваний зауважив, що має постійне місце проживання та не має наміру уникати від слідства та суду. Просили, в разі обрання судом запобіжного заходу - обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

У відповідності з витягом з ЄРДР № 00000236, кримінальне провадження відкрите за фабулою, зазначеною слідчим у клопотанні.

Про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення свідчать протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 29 березня 2021 року, протоколи допиту неповнолітніх свідків: ОСОБА_8 ОСОБА_9 і ОСОБА_10 від 29 березня 2021 року та протокол пред`явлення особи для впізнання від 29 березня 2021 року.

Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Аналізуючи пояснення прокурора щодо наявних ризиків, долучені до клопотання матеріали, суд враховує, що надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч1 ст. 152 КК України.

Надані матеріалах клопотання свідчать що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин, за який передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі

Однак, відповідно до ст. 12 КК України, вказаний злочин не відноситься до категорії тяжких, тому, згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що він ніде не працює, слідчий суддя погоджується, що існує ризик, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В той же час, слідчому судді не надано доказів наявності інших ризиків, зазначених в клопотанні прокурора.

Ні в клопотанні слідчий, ні в судовому засіданні прокурор не обґрунтували яким чином ОСОБА_5 може впливати на потерпілу і яким іншим чином підозрюваний може перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженню.

Оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до висновку, що твердження прокурора про існування цих ризиків є непідтвердженим та передчасним.

Відповідно до п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Оскільки слідчим та прокурором не доведено всіх зазначених в клопотанні ризиків, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 181 КПК України не застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід в виді тримання під вартою, а застосувати до нього запобіжний захід в виді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання і вважає, що обрання такого запобіжного заходу є законним та справедливим.

Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного за місцем проживання, а також те, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно.

А тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 181,183,184,193,196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання слідчого відділу поліції №2 Черкаського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 , про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши підозрюваному залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 і покласти на нього обов`язок прибувати за першою вимогою до слідчого відділу ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області чи суду.

Роз`яснити ОСОБА_12 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Запобіжний захід діє по 28 травня 2020 року включно, але не довше, як до закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє протягом 2 місяців з дня її постановлення, у разі якщо не буде скасована апеляційним судом.

Слідчий суддя : ОСОБА_1