ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 654/1345/21
Провадження № 11-сс/819/353/21 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженню прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.06.2021 року про накладення арешту на майно вилученого в ході обшуку, у кримінальному провадженні № 0000210 від 03.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000210 від 03.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, відмовлено.

Не погодившись ухвалою суду прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на майно, як про те зазначено в клопотанні слідчого.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, апелянт вказує на те, що слідчий суддя у своєму рішенні про відмову у задоволенні клопотання допустив незастосування заходу забезпечення у виді арешту на майно, відносно якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно містить на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом злочину, вчиненого невідомою особою. Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що вилучені документи мають важливе значення в ході досудового розслідування, можуть містити завідомо недостовірну інформацію щодо незаконних дій реєстратора. Слідчим суддею не дотримані вимоги п.1,2 ч.2 ст. 173 КПК України, а саме не враховано правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженню. Стверджує, що слідчий суддя в порушення ст. 23 КПК України без посереднього дослідження майна, одразу вирішив питання про те, що воно не являється речовим доказом , чим проявив формальний підхід до розгляду клопотання слідчого.

Апелянт вважає, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказ, визначене ст. 173 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , на підтримання доводів апеляційної скарги, представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, заступником начальника СВ ВП №1 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області, майором поліції ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке зареєстроване 03.04.2021 року в ЄРДР за № 0000210, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2КК України.

31.05.2021 року ухвалою слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння та прилеглій території до нього за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 , з метою відшукання і вилучення знарядь та слідів вчинення злочину, речей і предметів, які можуть становити інтерес для досудового розслідування.

03.06.2021 року заступник начальника СВ ВП №1 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області, майор поліції ОСОБА_8 , погодженого прокурором Голопристанського відділу Скадовської окружної прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області з клопотанням про накладення арешту на документи, вилучених 02.06.2021 року під час проведення обшуку службового кабінету державного реєстратора Станіславської ОТГ ОСОБА_9 , за адресою: Херсонська область, с. Станіслав, вул. Свободи, 15, посилаючись на те, що вилучені документи мають ознаки речового доказу.

З протоколу обшуку від 02.06.2021 року, який міститься в матеріалах кримінального провадження, вбачається що обшук проведений в службовому приміщені начальника відділу з питань організації діяльності ЦНАП, державного реєстратора Станіславської ОТГ ОСОБА_9 , за адресою: Херсонська область, с. Станіслав, вул. Свободи, 15. ( а. п. 39-42)

Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області, майором поліції ОСОБА_11 від 03.06.2021 року визнано речовим доказом документи, вилучених 02.06.2021 року під час проведення обшуку (а.п. 43-75).

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що проникнення до приміщення мало місце без наявності для того правових підстав, визначених ч.3 ст. 233 КПК України.

Для проникнення у приміщені начальника відділу з питань організації діяльності ЦНАП, державного реєстратора Станіславської ОТГ ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , у слідчого не було, оскільки дозвіл надано на проведення обшуку домоволодіння та прилеглої території до нього за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до вимог ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. При цьому, під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи. Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Однак, як вбачається з матеріалів провадження, вони не містять ухвал слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , що вказує на непроцесуальний спосіб вилучення всього майна та правильність висновків слідчого судді суду першої інстанції.

Зважаючи на викладене оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія судді не вбачає.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог КПК України, які стали б безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення колегія судді не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 171-174,404,407,422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженню прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голопристанського міського суду Херсонської області від 09.06.2021 року про відмову накладення арешту на майно вилученого в ході обшуку, у кримінальному провадженні № 0000210 від 03.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .