Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/61/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000267, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 березня 2018 року, кримінальне провадження № 0000347, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2018 року, які об`єднані в одне провадження за апеляційними скаргами прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10.02.2020, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився у м. Золотоноша Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, учасником бойових дій, інвалідом та депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, раніше судимого:
-13 грудня 2017 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; судимість не знята та не погашена,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці;
-за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України призначиено ОСОБА_9 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від
13 грудня 2017 року та призначено ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців.
Зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 19 квітня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, який народився у м. Золотоноша Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, учасником бойових дій, інвалідом та депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:
-17 червня 2016 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 4
ст. 407 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 10200,00 гривень;
-13 грудня 2017 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; судимість не знята та не погашена;
-27 серпня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання 2 роки 5 місяців 12 днів позбавлення волі за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 9 серпня 2018 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від
13 грудня 2017 року та призначити покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 серпня 2019 року та призначено ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Зараховано ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 19 квітня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, який народився у м. Золотоноша Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, учасником бойових дій, інвалідом та депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , раніше судимого:
- 13 квітня 2011 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 4 жовтня 2011 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2011 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 3 квітня 2012 року на підставі ч. 2 ст. 78 КК України скасовано звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком та 17 квітня 2012 року направлений для відбуття покарання;
-14 грудня 2012 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 4 жовтня 2011 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 8 вересня 2016 року у зв`язку із відбуттям покарання; судимість не знята та не погашена,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
-за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_8 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Зараховано ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 27 квітня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов СТОВ «Пальміравідгодівля» до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 задовольнено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 на користь СТОВ «Пальміравідгодівля» майнову шкоду у розмірі 2200,56 гривень.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 і ОСОБА_8 на користь СТОВ «Пальміравідгодівля» майнову шкоду у розмірі 1314,80 гривень.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .

В апеляційних скаргах:
Прокурор Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_6 не заперечуючи доведеності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень і правильності кваліфікації їх дій, просить вирок суду першої інстанції скасувати через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність покарання призначеного судом ступеню тяжкості та особам обвинувачених внаслідок м`якості.
Ухвалити новий вирок, яким визнати винними:
- ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.
- ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ч.185 та ч.3 ст.15 ч. З ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити 5 років 8 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, частково приєднати покарання за вироком Золотоніського міськрайонного сулу віл 13.12.2017, та призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.
- ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, частково приєднати покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.08.19, та призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.
Дослідити матеріали кримінальних проваджень, в яких містяться дані про особи обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .
Мотивує свої доводи наступним.
Приймаючи рішення про обгрунтованість призначеного покарання ОСОБА_9 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, суд першої інстанції недостатньо врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів наявність таких кваліфікуючих ознак як повторність, вчинення злочину групою осіб та вчинення злочинів поєднаних із проникненням у приміщення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження. ОСОБА_9 вчинив повторно умисні кримінальні правопорушення, які, враховуючи вимоги ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких внаслідок підвищеного рівня суспільної небезпечності.
У даному випадку умисні дії обвинуваченого посягнули на приватну власність громадян. При цьому судом не достатньо враховано положення статей 41 Конституції України, згідно яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Також, судом першої інстанції належно не враховано особу обвинуваченого, його поведінку та відношення до скоєного злочину.
Під час судового розгляду ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів в повному обсязі не визнав, намагаючись ввести суд в оману.
При ньому, у ході судового розгляду ОСОБА_9 не виявив жодних ознак каяття незважаючи на наявність беззаперечних доказів про підтвердження його вини у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.
За таких обставин, враховуючи, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185. ч. З ст. 185 КК України, повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами, заперечення фактичних обставин події, при наявності доказів його вини, свідчить про відсутність каяття у скоєному.
Крім того, вказане свідчить про байдуже ставлення ОСОБА_9 до своїх дій, а також про те, що обвинувачений належних висновків для себе не зробив, що слід розцінювати як обрання ним способу захисту шляхом наданим неправдивих показань та намагання уникнути покарання за злочин.
ОСОБА_9 вчинив новий умисний злочин проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, не виправдавши довіру суду, що свідчить про його свідоме небажання стати на шлях виправлення, стійку антисоціальну спрямованість особи засудженого та можливість виправлення останньою лише протягом тривалого строку ізоляції від суспільства.
Стосовно призначеного покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_10 зазначає наступне.
Зокрема, приймаючи рішення про обґрунтованість призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції недостатньо врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів наявність таких кваліфікуючих ознак як повторність, вчинення злочину групою осіб та вчинення злочинів поєднаних із проникненням в приміщення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_13 вчинив повторно умисні кримінальні правопорушення, які враховуючи вимоги ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких внаслідок підвищеного рівня суспільної небезпечності.
У даному випадку умисні дії обвинуваченого посягнули на приватну власність громадян. При цьому судом не достатньо враховано положення статей 41 Конституції України, згідно яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності € непорушним.
Також, судом першої інстанції належно не враховано особу обвинуваченого, його поведінку та відношення до скоєного злочину.
Під час судового розгляду ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів в повному обсязі не визнав, намагаючись ввести суд в оману.
При цьому, у ході судового розгляду ОСОБА_10 не виявив жодних ознак каяття незважаючи на наявність беззаперечних доказів про підтвердження його вини у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.
Крім того, вказане свідчить про байдуже ставлення ОСОБА_10 до своїх дій та, а також про те, що обвинувачений належних висновків для себе не зробив, що слід розцінювати як обрання ним способу захисту шляхом надання неправдивих показань та намагання уникнути покарання за злочин.
Обґрунтовуючи своє рішення про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі терміном 4 роки 1 місяць позбавлення волі, судом не встановлено жодної обставини, що пом`якшує його вину, через їх відсутність, натомість встановлено обставину, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочинів.
Так, ОСОБА_9 вчинив новий умисний злочин проти власності, будучи раніше тричі засудженим, маючи не зняту та не погашену судимість не виправдавши довіру суду, що свідчить про його свідоме небажання стати па шлях виправлення, стійку антисоціальну спрямованість особи засудженого та можливість виправлення останнього лише протягом тривалого строку ізоляції під суспільства.
Стосовно призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції недостатньо врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та наявність таких кваліфікуючих ознак як повторність, вчинення злочину групою осіб та вчинення злочинів поєднаних із проникненням у приміщення.
ОСОБА_8 вчинив повторно умисні кримінальні правопорушення, які є тяжкими.
ОСОБА_8 вчинив новий умисний злочин проти власності, будучи раніше тричі засудженим, маючи не зняту та не погашену судимість, не виправдавши довіру суду, що свідчить про його свідоме небажання стати на шлях виправлення.

-Захисник-адвокат ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати в частині засудження ОСОБА_8 та кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.
Повторно дослідити під час апеляційного розгляду докази, які були судом першої інстанції досліджені не повністю з порушенням норм процесуального права, а саме повторно допитати свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та повторно дослідити письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованих злочинах не визнав та просив його виправдати, пояснював, що до нього під час проведення досудового розслідування застосовувався фізичний та психологічний тиск та було порушено його право на захист.
Жоден із свідків не вказував на ОСОБА_8 , як на особу, яка причетна до крадіжки, а обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду не підтверджували участь ОСОБА_8 в даному злочині.
Вважає, що слідчі дії, а саме протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 30.03.2018 (т.1а.с.43-46) та протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 30.03.2018 (т.1 а.с.47-50) за участю свідка ОСОБА_22 являються недопустимими, так як проведені без участі понятих та поза робочим місцем слідчого.
Протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_23 від 16 березня 2018 року (т.1 а.с.143-146). (т.1 а.с.147-150), (т.1 ас.151-154) та з участю свідка ОСОБА_17 (т.1 а.с.155-158). (т.1. а.с.159-162), (т.1 ас.168-171). та за участю свідка ОСОБА_19 (т.1 а.с.172-174) оскільки допитаний и в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , який був залучений понятим під час вказаних слідчих дій пояснив, то впізнання проводилось декілька днів але точно не в один день. Також свідок пояснював, що свідок який впізнавав осіб по фотокарткам був один ( аудиозапис 2206 19 хв. від 01 березня 2019 року 13 сек. до 20 хв. 00 сек.. свідок не міг пояснити чому в протоколі зазначений один день проведення слідчих дій , але точно може стверджувати проте, що слідчі дії проводились в різні дні ( аудиозапис 2206 19 хв. від 01 березня 2019 року 36 хв. 21 сек по 36 хв. 40 сек)
Крім того судом не було взято до уваги той факт, що за клопотанням сторони захисту було винесено ухвалу суду про надання тимчасового доступу до речей та документів, а саме журналу відвідувачів Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області за березень 2018 року проте вказаний журнал навіть на ухвалу суду так і не надали працівники поліції, тому виникає сумнів в тому чи приймали участь поняті взагалі в слідчих діях оскільки один з них дає суду суперечливі покази.
Судом першої інстанції не вмотивовано, як показання свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,, ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , доводять вину ОСОБА_8 , оскільки свідки не вказували на ОСОБА_8 , як на особу, яка причетна до крадіжки, тому вважає покази даних свідків неналежними доказами в частині доведення вини ОСОБА_8 .
Вважає, що протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 30.05.2018 має бути визнаний недопустимим доказом, оскільки здобутий з порушенням права на захист. Слідчий експеримент був проведений без участі захисника, хоча ОСОБА_8 повідомляв про те, що хоче мати захисника.
Під час перегляду відеозапису слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 встановлено, що слідчий ОСОБА_27 фактично сама вказує на місце вчинення злочину, шляхи проникнення до приміщення, з якої машини були викрадені акумулятори, задає навідні запитання, тобто ОСОБА_8 самостійно нічого не вказував, що на думку сторони захисту свідчить про тиск на ОСОБА_8 та відсутність добровільності під час проведення даної слідчої дії.

-Обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
Зазначає, що сторона обвинувачення не надала достатніх доказів вини обвинуваченого ОСОБА_8 .
При проведенні досудового слідства були порушені права, оскільки при проведенні всіх слідчих дій захисника призначено не було.

Короткий зміст суті справи:
Вироком суду обвинувачений ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, та незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_8 вироком суду визнаний винним у вчиненні як таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, та в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до приміщення, при наступних обставинах.
Обвинувачений ОСОБА_9 о 17:00 9 лютого 2018 року за попередньою змовою із ОСОБА_8 проникли через паркан на територію ФГ ОСОБА_28 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , скориставшись відсутністю охорони, з господарського приміщення, викрали металобрухт чорного металу масою 1000,00 кг, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 20 березня 2018 року № 8/368 становить 6920,00 гривень, чим спричинили матеріальних збитків потерпілій стороні ФГ ОСОБА_28 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в особі голови ОСОБА_28 на вказану суму.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 близько 15:00 16 лютого 2018 року, за попередньою змовою з ОСОБА_8 проникли через паркан на територію
ФГ ОСОБА_28 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно, скориставшись відсутністю охорони, з господарського приміщення викрали металобрухт чорного металу масою 920,00 кг, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 28 березня 2018 року № 8/367 становить 6366,40 грн., що належить ФГ ОСОБА_28 в особі голови
ОСОБА_28 та дві акумуляторні батареї 6 СТ 180 А/год., чим спричинили матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 14963,20 гривень.
Обвинувачний ОСОБА_9 близько 15:00 2 березня 2018 року за попередньою змовою з ОСОБА_8 проникли через паркан на територію СТОВ «Пальміравідгодівля», що розташоване за адресою вул. Жашківська, 26, м. Золотоноша, Черкаської області, після чого, таємно, скориставшись відсутністю охорони, з господарського приміщення викрали брухт чорного металу масою 42,00 кг, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 8/360 від 27 березня 2018 року становить 284,34 гривень, чим спричинили потерпілій стороні СТОВ «Пальміравідгодівля» () в особі ОСОБА_29 матеріальних збитків на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_9 близько 13:00 3 березня 2018 року, за попередньою змовою з ОСОБА_8 проникли через паркан на територію СТОВ «Пальміравідгодівля», що розташоване за адресою: вул. Жашківська, 26, м. Золотоноша, Черкаська область, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, з господарського приміщення викрали брухт чорного металу масою 286,00 кг, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 27 березня 2018 року № 8/361 становить 1936,22 гривень, чим спричинили потерпілій стороні СТОВ «Пальміравідгодівля» матеріальних збитків на вказану суму, але свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий під час вчинення злочину.
Обвинувачений ОСОБА_10 близько 16:00 3 лютого 2018 року за попередньою змовою з ОСОБА_8 проникли через паркан на територію ФГ ОСОБА_28 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , після чого, таємно, скориставшись відсутністю охорони, з господарського приміщення викрали брухт чорного металу масою 350,00 кг, брухт металу алюмінію масою 20,00 кг, бензомотокосу марки «Expert Garden BC330», бензопилу марки «Foresta», чим спричинили потерпілій стороні ФГ ОСОБА_28 в особі голови ОСОБА_28 матеріальних збитків на суму 5484,52 гривень.
Крім того обвинувачений ОСОБА_10 близько 14:00 28 лютого 2018 року за попередньою змовою з ОСОБА_8 проникли через паркан на територію СТОВ «Пальміравідгодівля», що розташоване за адресою: вул. Жашківська, 26, м. Золотоноша, Черкаська область, після чого, таємно, скориставшись відсутністю охорони, з господарського приміщення викрали брухт чорного металу масою 190,00 кг, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 26 березня 2018 року № 8/359 становить 1314,80 гривень, чим спричинили потерпілій стороні СТОВ «Пальміравідгодівля» матеріальних збитків на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_8 близько 16:00 3 лютого 2018 року за попередньою змовою з ОСОБА_10 проникли через паркан на територію ФГ ОСОБА_28 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , після чого, таємно, скориставшись відсутністю охорони, з господарського приміщення викрали брухт чорного металу масою 350,00 кг, брухт металу алюмінію масою 20,00 кг, бензомотокосу марки «Expert Garden BC330», бензопилу марки «Foresta», чим спричинили потерпілій стороні ФГ ОСОБА_28 в особі голови ОСОБА_28 матеріальних збитків на суму 5484,52 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_8 , близько 17:00 9 лютого 2018 року за попередньою змовою з ОСОБА_9 проникли через паркан на територію ФГ ОСОБА_28 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно, скориставшись відсутністю охорони, з господарського приміщення, викрали металобрухт чорного металу масою 1000,00 кг, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 20 березня 2018 року № 8/368 становить 6920,00 гривень, чим спричинили матеріальних збитків потерпілій стороні ФГ ОСОБА_28 в особі голови ОСОБА_28 на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_8 , близько 15:00 16 лютого 2018 року за попередньою змовою з ОСОБА_9 проникли через паркан на територію ФГ ОСОБА_28 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно, скориставшись відсутністю охорони, з господарського приміщення викрали металобрухт чорного металу масою 920,00 кг, що належить ФГ ОСОБА_28 в особі голови ОСОБА_28 , та дві акумуляторні батареї 6 СТ 180 А/год., чим спричинили матеріальної школи потерпілому на загальну суму 20447,72 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_8 14:00 28 лютого 2018 року за попередньою змовою з ОСОБА_10 проникли через паркан на територію СТОВ «Пальміравідгодівля», що розташоване за адресою: вул. Жашківська, 26, м. Золотоноша, Черкаська область, після чого, таємно, скориставшись відсутністю охорони, з господарського приміщення викрали брухт чорного металу масою 190,00 кг, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 26 березня 2018 року № 8/359 становить 1314,80 гривень, чим спричинили потерпілій стороні СТОВ «Пальміравідгодівля» матеріальних збитків на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_8 близько 15:00 2 березня 2018 року за попередньою змовою з ОСОБА_9 проникли через паркан на територію СТОВ «Пальміравідгодівля», що розташоване за адресою: вул.Жашківська, 26, м. Золотоноша, Черкаська область, після чого, таємно, скориставшись відсутністю охорони, з господарського приміщення викрали брухт чорного металу масою 42,00 кг, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 27 березня 2018 року № 8/360 становить 284,34 гривень, чим спричинили потерпілій стороні СТОВ «Пальміравідгодівля» матеріальних збитків на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_8 13:00 3 березня 2018 року за попередньою змовою з
ОСОБА_9 проникли через паркан на територію СТОВ «Пальміравідгодівля», що розташоване за адресою: вул. Жашківська, 26, м. Золотоноша, Черкаська область, після чого, таємно, з господарського приміщення викрали брухт чорного металу масою 286,00 кг, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 27 березня 2018 року №8/361 становить 1936,22 гривень, чим спричинили потерпілій стороні СТОВ «Пальміравідгодівля» матеріальних збитків на загальну суму 3535,36 гривень, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був помічений працівниками охорони та зник з місця вчинення злочину.
Обвинувачений ОСОБА_8 близько 19:00 25 березня 2018 року за попередньою змовою з особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, проникли через паркан на територію ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів», що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , та в подальшому, скориставшись відсутністю охорони, проникли через отвір в стіні до боксу, звідки таємно викрали з автомобіля Камаз-43106 (д.н.з. НОМЕР_4 ), що належить ФОП ОСОБА_30 , дві акумуляторні батареї марки «ІSТОК» 190 А/год., 12 вольтові, вартість яких згідно з висновком експерта від 25 квітня 2018 року № 10/70 становить 1915,20 гривень, та в подальшому винесли їх із боксу, перекинули через паркан особі, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, яка перебувала на вулиці біля вказаної території та споглядала, щоб їх присутність була непомічена, чим завдали
ФОП ОСОБА_31 матеріальної шкоди на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_8 , близько 19:00 25 березня 2018 року за попередньою змовою з особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, проникли через паркан на територію ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів», що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , та в подальшому, скориставшись відсутністю охорони, проникли через отвір в стіні до боксу, звідки таємно викрали з автонавантажувача, що належить ФОП ОСОБА_32 , акумуляторну батарею марки «Еnеrgіа» 140 А/год., вартість якої згідно з висновком експерта від 25 квітня 2018 року № 10/71 становить 705,60 гривень, та в подальшому винесли її із боксу, перекинули через паркан особі, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, яка перебувала на вулиці біля вказаної території та споглядала, щоб їх присутність була непомічена, чим завдали ФОП ОСОБА_33 матеріальної шкоди на вказану суму.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, але під час розгляду справи уточнила апеляційні вимоги задовольнити частково подану апеляційну скаргу прокурора, вирок суду змінити в частині призначення покарання ОСОБА_10 , в решті вирок суду залишити без зміни, апеляційні скарги ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення;
Захисник-адвокат ОСОБА_12 просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 задовольнити;
Обвинувачений ОСОБА_8 та в його інтересах захисник-адвокат ОСОБА_14 , просили задовольнити подані апеляційні скарги, вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення;
Обвинувачений ОСОБА_9 просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок суду без зміни;
Обвинувачений ОСОБА_10 просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 залишив на розсуд суду;
дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
За змістом положень ч.1 та 2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково та пояснив, що на території СТОВ «Пальміравідгодівля» був з ОСОБА_34 . Один раз був з
ОСОБА_10 . Інші кримінальні правопорушення вчиняв сам. Викрав металобрухту менше, ніж вказано в обвинувальному акті. Металобрухт здавав на металоприймальний пункт. ОСОБА_8 з ним не було.
Обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково та показав, що вчиняв їх сам та з іншою особою, яка померла. Металобрухт виносив сам за три рази, але його було менше, ніж вказано в обвинувальному акті. ОСОБА_8 з ним не було, він лише допомагав здавати металобрухт.
Обвинувачений ОСОБА_8 у своїх показах вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав, заперечив будь-яку свою причетність до них та перебування на місці скоєння кримінальних правопорушень. Де перебував в момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень здебільшого він не пам`ятає. Чи причетні ОСОБА_9 і ОСОБА_10 до інкримінованих їм кримінальних правопорушень йому невідомо, де вони були в той час він також не знає. З останніми товаришує з дитинства. При цьому обвинувачений ОСОБА_8 заявив про застосування до нього заборонених методів ведення досудового слідства, зокрема, що його примусили відмовитися від участі захисника під час проведення слідчого експерименту та змусили розказати і показати все як потрібно.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 їх вина підтверджується у вчиненні кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0000267 наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, які судом першої інстанції визнані належними та допустимими:

- свідок ОСОБА_24 суду першої інстанції пояснив, що в січні 2018 року після старого нового року, прибувши на роботу, він побачив сліди біля складу, розбите вікно, про що повідомив керівництво. Після цього почали стежити за територією. Сусід ОСОБА_35 говорив, що виносили залізо (брухт). Через 2 дні під час телефонної розмови з сусідом ОСОБА_36 дізнався, що у приміщенні складу перебувають крадії, про що сповістив директора, а той у свою чергу викликав поліцію, яка і затримала крадіїв. Їх оточили, а вони почали тікати. Бачив одного з них, а іншого не бачив. Вони були одягнуті в спортивні костюми. При цьому під час допиту серед обвинувачених свідок ОСОБА_24 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 ;
-свідок ОСОБА_25 суду першої інстанції пояснив, що охоронці не раз доповідали про виявлені сліди на снігу і у приміщенні складу. Він сам виявив, що невідомі особи розбирали вібропрес. Якось взимку у лютому у вихідний день до нього зателефонував ОСОБА_24 , він приїхав на місце і викликав поліцію. Зі складу вискочило двоє осіб, одну з яких затримали. Під час затримання він впізнав ОСОБА_9 , який пояснив, що крадіжку здійснювали втрьох;
- свідок ОСОБА_15 суду першої інстанції пояснив, що він займається прийомом металобрухту. На початку березня 2018 року після обіду двоє з обвинувачених здавали метал, а він виявився краденим. Принесли металеві деталі, лист заліза, диск з автомобіля, металолом, загалом вагою близько 100,00 кг. Ціна за 1 кг металолому на той момент була 7,00 гривень. Приносили декілька разів. Він запитував у них звідки металолом, а останні пояснили, що з дому. Обвинувачених на досудовому слідстві впізнавав за фотографіями самостійно. Чітко процедури впізнання не пам`ятає. До нього на роботу приїздив слідчий з фотографіями. Впізнання проводилося в його кабінеті, крім нього і слідчого інших осіб не було;
- свідок ОСОБА_16 суду першої інстанції пояснив, що обвинувачені здали йому металолом. Це було наприкінці зими, в лютому, лежав сніг. В обідню перерву вдвоє осіб притягли металолом, один з них був у капюшоні, молоді хлопці віком 25-30 років. Здавали металокунструкції з чорного металу вагою близько 200,00 кг. Приносили не один раз. Цікавився в них звідки метал, а вони відповідали, що з дому. Потім приїхала поліція та з`ясовувала хто здавав. Поліція проводила впізнання під час якого він впізнав вказаних осіб. Спочатку його допитували на робочому місці, потім проводилося впізнання за фотографіями у відділенні поліції. Чи були присутні поняті під час впізнання він не пам`ятає;
- свідок ОСОБА_17 , суду першої інстанції вказав, що йому відомо про те, що обвинувачені крали метал. Він працює у філіалі металобази ТОВ «Меркс» чотири чи п`ять років, на роботі майже кожного дня протягом всього робочого часу. Бачив обвинувачених, які приносили і здавали металобрухт, акумулятори в лютому 2018 року. Обвинувачені приносили металобрухт рази два на тиждень протягом різного періоду часу, який приймав ОСОБА_23 . Звідки металобрухт він в них не цікавився. Особисто з ними не розраховувався за метал, а розрахунок проводила інша особа. Під час проведення впізнання він всіх впізнав;
- свідок ОСОБА_23 , пояснив, що працює в ТОВ «Меркс» розподільником металобрухту, про те, що у лютому 2018 року обвинувачені здавали металобрухт приблизно тричі. Останнього разу здавали два акумулятори. Приходили здавати металобрухт вдвох чи втрьох, точно не пам`ятає. Процедура впізнання за його участі проводилася у відділенні поліції;
- свідок ОСОБА_19 суду першої інстанції зазначив про те, що він працював таксистом. Одного разу у лютому 2018 року надійшло замовлення. Було двоє хлопців, які назвали адресу і вони поїхали. Під час поїздки вони запропонували йому придбати бензотример та бензопилу, які він придбав у них за 1000,00 гривень, оскільки нічого підозрілого не було. Гроші він віддав ОСОБА_10 ;

Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 підтверджується іншими зібраними доказами оголошеними і дослідженими в суді першої інстанції і, зокрема:
-протоколом огляду місця події від 3 березня 2018 року з доданою фототаблицею, згідно з яким оглянуто територію СТОВ «Пальміравідгодівля», що знаходиться за адресою: вул. Жашківська, 26, м. Золотоноша, Черкаська область, вилучено частини зварювального апарату, а також виявлено та вилучено шляхом фотографування сліди низу взуття (т. 1,
а.с. 12-17);
-розпискою від 3 березня 2018 року, згідно з якою ОСОБА_25 отримав на зберігання від Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області зварювальний апарат (т. 1, а.с. 24);
-протоколом огляду та зважування від 4 березня 2018 року, згідно з яким було проведено зважування металевих предметів різної форми, вага яких склала 42 кг (т. 1, а.с. 37);
-протоколом огляду та зважування від 5 березня 2018 року, згідно з яким було проведено зважування металевих предметів різної форми, викрадених 2 березня 2018 року з території СТОВ «Пальміравідгодівля», вага яких склала 190 кг (т. 1, а.с. 38);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 березня
2018 року з довідкою, згідно з якими проведено впізнання осіб по фотокартках та свідком ОСОБА_15 впізнано ОСОБА_10 під № 3 (т. 1, а.с. 43-46);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 березня
2018 року з довідкою, згідно з якими проведено впізнання осіб по фотокартках, та свідком ОСОБА_15 впізнано ОСОБА_8 під № 4 (т. 1, а.с. 47-50);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 березня
2018 року з довідкою, згідно з якими проведено впізнання осіб по фотокартках, та свідком ОСОБА_16 впізнано ОСОБА_8 під № 3 (т. 1, а.с. 54-57);
-розпискою ОСОБА_16 , згідно з якою останній зобов`язується зберігати металобрухт
(т. 1, а.с. 58);
-заявою ОСОБА_8 про долучення взуття до матеріалів кримінального провадження, згідно з якою ОСОБА_8 добровільно видав взуття Золотоніському ВП ГУНП в Черкаській області (т. 1, а.с. 61);
-заявою ОСОБА_9 про долучення взуття до матеріалів кримінального провадження, згідно з якою ОСОБА_9 добровільно видав взуття Золотоніському ВП ГУНП в Черкаській області (т. 1, а.с. 62);
-протоколом огляду предмета від 13 березня 2018 року, згідно з яким проведено огляд пари взуття, а саме кросівок (т. 1, а.с. 63);
-постановою слідчого про призначення судово-трасологічної експертизи від 13 березня 2018 року, згідно з якою на вирішення експерту поставлено питання про придатність двох слідів низу взуття, зафіксованих на двох фотознімках під час огляду місця події на території СТОВ «Пальміравідгодівля», для ідентифікації по ним взуття, яким вони були залишені, та чи залишені вони взуттям, добровільно виданим ОСОБА_37 та ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 65);
-довідкою про витрати на проведення експертизи, що становлять 715,00 гривень (т. 1,
а.с. 68);
-висновком експерта від 27 березня 2018 року № 1/783, згідно з яким сліди низу взуття, зафіксовані на фотозображеннях та вилучені під час огляду місця події на території
СТОВ «Пальміравідгодівля», непридатні для ідентифікації. Дані сліди придатні для встановлення групової належності; слід низу взуття розмірами 330 х 130 мм, зафіксований на фотозображенні розмірами 290 х 132 мм, міг бути залишений як низом підошви берця на ліву ногу пари взуття, яка добровільно видана ОСОБА_9 , так і іншою підошвою взуття на ліву ногу з подібним рельєфним малюнком та розмірними характеристиками елементів малюнку; слід низу взуття розмірами 315 х 100 мм, зафіксований на фотозображенні розміром 290 х 140 мм, залишений не кросівками, добровільно виданими ОСОБА_8 , та не берцями, добровільно виданими ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 69-78);
-розпискою ОСОБА_8 , згідно з якою останньому повернуто кросівки (т. 1, а.с. 82);
-довідкою про витрати на проведення експертизи, що становлять 429,00 гривень (т. 1,
а.с. 86);
-висновком експерта від 26 березня 2018 року № 8/359, згідно з яким ринкова вартість брухту чорного металу масою 190,00 кг станом на момент скоєння правопорушення
28 лютого 2018 року могла становити 1314,80 гривень (т. 1, а.с. 87-89);
-довідкою про витрати на проведення експертизи, що становлять 429,00 гривень (т. 1,
а.с. 95);
-висновком експерта від 27 березня 2018 року № 8/360, згідно з яким ринкова вартість брухту чорного металу масою 42,00 кг станом на момент скоєння правопорушення
2 березня 2018 року могла становити 284,34 гривень (т. 1, а.с. 96-98);
-довідкою про витрати на проведення експертизи, що становлять 286,00 гривень (т. 1,
а.с. 103);
-висновком експерта від 27 березня 2018 року № 8/361, згідно з яким ринкова вартість брухту чорного металу масою 286,00 кг станом на момент скоєння правопорушення
28 лютого 2018 року могла становити 1936,22 гривень (т. 1, а.с. 104-106);
-протоколом огляду місця події від 13 березня 2018 року з доданою фототаблицею, згідно з яким проведено огляд бази зберігання техніки ФГ ОСОБА_28 з внутрішніми приміщеннями, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого застосовувалось фотографування
(т. 1, а.с. 129-134);
-заявою ФГ ОСОБА_28 від 14 березня 2018 року № 2 з переліком викраденого майна, до складу якого, з-поміж іншого, входить бензопила марки «Foresta», бензомотокоса марки «Expert Garden BC330», лист 1,5 мм/хк у кількості 8 штук, труба 80 х 80 х 2 профільна у кількості 2 штуки, акумуляторні батареї 6СТ 180 А/год у кількості 2 штуки, металобрухт вагою близько 2 т (т. 1, а.с. 135);
-копією видаткової накладної від 14 листопада 2014 року № 7482, згідно з якою
ФГ ОСОБА_28 відповідно до договору поставки від 1 листопада 2013 року № 501 придбавало, зокрема лист 1,5 мм/хк вагою 200,00 кг та трубу 80 х 80 х 2 профільну вагою 59,00 кг (т. 1, а.с. 136);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня
2018 року з довідкою, згідно з якими проведено впізнання осіб по фотокартках та свідком ОСОБА_38 впізнано ОСОБА_9 під № 4 (т. 1, а.с. 143-146);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня
2018 року з довідкою, згідно з якими проведено впізнання осіб по фотокартках та свідком ОСОБА_38 впізнано ОСОБА_8 під № 4 (т. 1, а.с. 147-150);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня
2018 року з довідкою, згідно з якими проведено впізнання осіб по фотокартках та свідком ОСОБА_38 впізнано ОСОБА_10 під № 4 (т. 1, а.с. 151-154);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня
2018 року з довідкою, згідно з якими проведено впізнання осіб по фотокартках та свідком ОСОБА_17 впізнано ОСОБА_9 під № 2 (т. 1, а.с. 155-158);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня
2018 року з довідкою, згідно з якими проведено впізнання осіб по фотокартках та свідком ОСОБА_17 впізнано ОСОБА_8 під № 2 (т. 1, а.с. 159-162);
-протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня
2018 року з довідкою, згідно з якими проведено впізнання осіб по фотокартках та свідком ОСОБА_17 впізнано ОСОБА_10 під № 2 (т. 1, а.с. 168-171);
-протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня
2018 року з довідкою, згідно з якими проведено впізнання осіб по фотокартках та свідком ОСОБА_19 впізнано ОСОБА_10 під № 2 (т. 1, а.с. 172-174);
-заяві ОСОБА_19 від 6 березня 2018 року про долучення бензопили та бензотримера до матеріалів кримінального провадження (т. 1, а.с. 175);
-протоколі огляду предмета від 15 березня 2018 року, згідно з яким оглянуті бензотример марки «Expert Garden BC330» та бензопила марки «Foresta» впізнано ОСОБА_28 (т. 1, а.с. 179);
-постанові про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15 березня
2018 року, згідно з якою бензотример марки «Expert Garden BC330» та бензопилу марки «Foresta» визнано речовими доказами в кримінальному провадженні та повернуто під зберігальну розписку власнику (т. 1, а.с. 180);
-розписці ОСОБА_28 від 4 квітня 2018 року, згідно з якою останній отримав від слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області бензотример марки «Expert Garden BC330» та бензопилу марки «Foresta» (т. 1, а.с. 181);
-довідці про витрати на проведення експертизи, що становлять 286,00 гривень (т. 1, а.с. 185);
-висновку експерта від 27 березня 2018 року № 8/369, згідно з яким ринкова вартість брухту чорного металу масою 350,00 кг станом на момент скоєння правопорушення
3 лютого 2018 року могла становити 2422,00 гривень (т. 1, а.с. 186-188);
-довідці про витрати на проведення експертизи, що становлять 286,00 гривень (т. 1, а.с. 193);
-висновку експерта від 27 березня 2018 року № 8/367, згідно з яким ринкова вартість брухту чорного металу масою 920,00 кг станом на момент скоєння правопорушення
16 лютого 2018 року могла становити 6366,40 гривень (т. 1, а.с. 194-196);
-довідці про витрати на проведення експертизи, що становлять 429,00 гривень (т. 1, а.с. 201);
-висновку експерта від 29 березня 2018 року № 8/449, згідно з яким ринкова вартість акумуляторної батареї 6СТ 180 А/год станом на момент скоєння правопорушення
16 лютого 2018 року за цінами вторинної сировини могла становити 838,40 гривень (т. 1, а.с. 202-204);
-довідкою про витрати на проведення експертизи, що становлять 429,00 гривень (т. 1, а.с. 209);
-висновком експерта від 30 березня 2018 року № 8/370, згідно з яким ринкова вартість брухту металу алюмінію масою 20,00 кг станом на момент скоєння правопорушення
3 лютого 2018 року могла становити 695,00 гривень (т.1, а.с. 210-212);
-довідкою про витрати на проведення експертизи, що становлять 715,00 гривень (т. 1, а.с. 217);
-висновком експерта від 29 березня 2018 року № 8/371, згідно з яким ринкова вартість бензотримера марки «Expert Garden BC330» станом на момент скоєння правопорушення 3 лютого 2018 року при умові, що вона перебувала в технічно-справному стані, могла становити 1049,52 гривень (т. 1, а.с. 218-221);
-довідкою про витрати на проведення експертизи, що становлять 572,00 гривень (т. 1, а.с. 226);
-висновком експерта від 28 березня 2018 року № 8/365, згідно з яким ринкова вартість бензопили марки «Foresta» станом на момент скоєння правопорушення 3 лютого 2018 року при умові, що вона перебувала в технічно-справному стані, могла становити
1318,00 гривень (т. 1, а.с. 227-230);
-довідкою про витрати на проведення експертизи, що становлять 286,00 гривень (т. 1, а.с. 235);
-висновком експерта від 30 березня 2018 року № 8/368, згідно з яким ринкова вартість брухту чорного металу масою 1000,00 кг станом на момент скоєння правопорушення
9 лютого 2018 року могла становити 6920,00 гривень (т. 1, а.с. 236-239).

Крім того, за клопотанням сторони захисту у якості свідків судом першої інстанції допитано ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , які були понятими під час проведення впізнання.
Так, свідок ОСОБА_20 показав, що проходив мимо відділення поліції і його запросили бути понятим. Він зайшов до кабінету, де був ще один понятий. Потім покликали свідка і проводилося впізнання за фотокартками. Свідків, які впізнавали, було двоє. Вони впізнавали по черзі. Кожен зі свідків впізнавали та підписували по два протоколи.
Свідок ОСОБА_21 показав, що не менше п`яти разів був понятим під час проведення процедури впізнання. Процедура впізнання відбувалася у різні дні у відділенні поліції. Фотографії були роздруковані. Під час впізнання крім працівника поліції були присутні троє осіб. Відбувалося впізнання в середині березня 2018 року. При цьому свідок ОСОБА_21 свої підписи у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, продемонстровані йому під час судового засідання, впізнав.
В якості доказу судом першої інстанції було досліджено довідку СТОВ «Пальміравідгодівля» від 5 березня 2018 року № 20, згідно з якою у вказаного товариства викрадено вібропрес ДМ залишковою вартістю 2000,00 гривень, елементи бетонозмішувача залишковою вартістю 292,39 гривень, трансформатор зварювальний ТДМ 317 залишковою вартістю 7000,00 гривень, чим завдано збитків на загальну суму 9292,39 гривень (т.1, а.с. 30).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вище зазначена довідка не може слугувати доказом, оскільки реальний розмір шкоди нанесеної СТОВ «Пальміравідгодівля», підтверджено відповідними висновками експертів, що є належними і допустимими доказами.
Також, суд першої інстанції вірно визнав неналежним доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 березня 2018 року, згідно з яким проведено впізнання осіб по фотокартках свідком ОСОБА_16 впізнано особу під № 1 (т. 1, а.с. 51-53), оскільки до нього стороною обвинувачення не додано відповідну довідку про те, хто зображений на фото під №1.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000347 підтверджуєтьсянаступними дослідженими в судовому засіданні доказами, які судом першої інстанції визнані належними та допустимими:

- свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні суду першої інстанції зазначив про те, що він з напарником позмінно здійснювали нагляд за палетним заводом, за що їм доплачували по 50,00 гривень. З автомобіля «Камаз» та автонавантажувача (кара), які стояли в приміщенні, зникли акумулятори. Як повідомляли поліцейські крадії залізли через вікно;
- свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні суду першої інстанції зазначив про те, що у кінці березня 2018 року до нього зателефонував ОСОБА_40 і попросив перевезти метал на приймальний пункт. Він купив у обвинувачених старі та биті акумулятори. ОСОБА_41 гроші передавав ОСОБА_8 . При цьому під час допиту серед обвинувачених свідок ОСОБА_39 впізнав обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_10 ;
- свідок ОСОБА_42 в судовому засіданні суду першої інстанції зазначив про те, що в кінці березня 2018 року він разом з ОСОБА_43 та ОСОБА_44 їхали на «газелі» на пункт прийому металу здавати металобрухт, але там було вже закрито. До них підійшли ОСОБА_10 і ОСОБА_8 та останній запропонував ОСОБА_45 купити в них три акумулятори, які були пробиті і мокрі. При цьому казали, що вони некрадені. ОСОБА_46 відкрив будку «газелі» і їх завантажили туди;
- свідок ОСОБА_47 в судовому засіданні суду першої інстанції повідомив про те, що обвинувачені приходили і здавали метал. Один з них проходив стажування. В кінці березня 2018 року особа на прізвисько « ОСОБА_48 » ОСОБА_49 привіз акумулятори у кількості три штуки, з яких два штуки сірого кольору та один чорного кольору, начебто цілі. Металобрухт він привозив неодноразово, бо є «перекупом». Вказані акумулятори в подальшому вилучила поліція;
- рапортом помічника чергового Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області
ОСОБА_50 від 26 березня 2018 року, згідно з яким по спецлінії «102» до Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про крадіжку двох акумуляторів
(а.к.п. 9);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26 березня 2018 року, згідно з яким ОСОБА_51 заявив про те, що невстановлена особа в період з 24 по 26 березня 2018 року здійснила крадіжку двох акумуляторів з автомобіля «Камаз» (а.к.п. 10);
- протоколом огляду місця події від 26 березня 2018 року з доданими заявою
ОСОБА_52 про дозвіл на огляд та фототаблицею, згідно з яким оглянуто місце події, а саме цегляний бокс, розташований на території заводу залізобетонних виробів за адресою:
АДРЕСА_5 , та виявлено і вилучено шляхом фотографування слід низу взуття (а.к.п. 11-14);
- заявою про залучення до провадження в якості потерпілого від 2 квітня 2018 року, згідно з якою ОСОБА_51 просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні
(а.к.п. 16);
- повідомленням про призначення експертизи, згідно з яким ОСОБА_8 направлено копію ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 квітня
2018 року про призначення судово-товарознавчої експертизи (а.к.п. 30);
- висновком експерта від 25 квітня 2018 року з супровідним листом та довідкою про витрати на проведення експертизи, згідно з якими ринкова вартість станом на 25 березня 2018 року акумуляторної батареї «ISTOK» 190 А/год, 12 вольтової, за цінами вторинної сировини могла становити 957,60 гривень, а витрати на проведення експертизи становлять 429,00 гривень (а.к.п. 33-39);
- повідомленням ОСОБА_8 про отримання висновку судово-товарознавчої експертизи від 30 травня 2018 року (а.к.п. 42);
- рапортом старшого інспектора-чергового Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_53 від 27 березня 2018 року, згідно з яким по спецлінії «102» до Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про крадіжку трьох акумуляторів (а.к.п. 50);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 27 березня 2018 року, згідно з яким ОСОБА_54 заявив про те, що з телефонного дзвінка від працівників охорони колишнього заводу залізобетонних виробів дізнався про відсутність акумулятора у автонавантажувачі (карі), яка знаходилась у приміщенні, розташованому на території вказаного заводу (а.к.п. 51);
-заявою головного бухгалтера ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» ОСОБА_52 від 27 березня 2018 року, згідно з якою остання дозволила працівникам Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області провести огляд території
ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів» (а.к.п. 53);
-протоколом огляду місця події від 27 березня 2018 року з доданою фототаблицею, згідно з якими оглянуто місце події, а саме цегляний бокс, розташований на території колишнього заводу залізобетонних виробів, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_5 , в ході якого встановлено, що в автонавантажувачі (кара) виявлено відсутність акумуляторної батареї (а.к.п. 54-57);
-повідомленням про призначення експертизи, згідно з яким ОСОБА_8 повідомлено та вручено копію ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від
16 квітня 2018 року про призначення судово-товарознавчої експертизи (а.к.п. 64);
-висновком експерта від 25 квітня 2018 року № 10/71 з супровідним листом та довідкою про витрати на проведення експертизи, згідно з якими ринкова вартість станом на 25 березня 2018 року акумуляторної батареї «Energia» 140 А/год за цінами вторинної сировини могла становити 705,60 гривень, а витрати на проведення експертизи становлять 429,00 гривень (а.к.п. 67-72);
-повідомленням про отримання висновку судово-товарознавчої експертизи від
30 травня 2018 року, згідно з яким ОСОБА_8 повідомлений про вказаний висновок
(а.к.п. 75);
-заявою про залучення до провадження як потерпілого від 26 квітня 2018 року, згідно з якою ОСОБА_55 просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні (а.к.п. 80);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 квітня
2018 року та довідці до нього, згідно з якими проведено впізнання осіб по фотокартках, та свідком ОСОБА_43 впізнано ОСОБА_9 під № 3 (а.к.п. 96-98);
-постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 25 травня
2018 року, згідно з якою матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000347 від 27 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та у кримінальному провадженні №0000352 від 27 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, об`єднано в одне провадження під №0000347 (а.к.п. 111-112);
-постановою про доручення призначити адвоката від 28 травня 2018 року, згідно з якою доручено керівнику Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Черкаській області призначити адвоката для здійснення захисту підозрюваного ОСОБА_8 (а.к.п. 183);
-постановою про залучення захисника від 28 травня 2018 року, згідно з якою постановлено залучити адвоката ОСОБА_12 для участі у кримінальному провадженні
№ 0000347 у якості захисника ОСОБА_8 (а.к.п. 185);
-протоколом роз`яснення права на захист від 30 травня 2018 року, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_8 заявив, що бажає захищати себе самостійно (а.к.п. 150);
-заявою підозрюваного ОСОБА_8 від 30 травня 2018 року, згідно з якою останній відмовився від послуг захисника ОСОБА_12 (а.к.п. 190);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 30 травня 2018 року за участі підозрюваного ОСОБА_8 з доданим відеозаписом, під час якого останній розповів та показав, як разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проникли на територію колишнього заводу, яким чином вдвох із ОСОБА_9 потрапили до приміщення, звідки викрали акумулятори, як виносили їх, транспортували та в подальшому продали (а.к.п. 195-199);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 31 травня 2018 року за участі підозрюваного ОСОБА_9 з доданим відеозаписом, під час якого останній розповів та показав, як разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 проникли на територію колишнього заводу через паркан, як вдвох із ОСОБА_8 потрапили через вікно до приміщення, де знаходилися автомобіль «Камаз» та автонавантажувач (кара), як з автомобіля «Камаз» викрали два акумулятори і один акумулятор з автонавантажувача (кари), кольору їх не пам`ятає, як ОСОБА_10 стояв «на шухері» біля входу, як виносили їх та транспортували до металоприймального пункту, але здати не змогли, оскільки було вже зачинено, а тому ОСОБА_10 зателефонував якомусь знайомому, який скупляє металобрухт, та продали йому за 1700,00 чи 1800,00 гривень (а.к.п. 200-204);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 7 червня 2018 року за участі підозрюваного ОСОБА_10 з доданим відеозаписом, під час якого останній розповів та показав, як разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проникли на територію колишнього заводу через паркан, яку роль він виконував під час вчинення крадіжки, як з приміщення викрали три акумулятори, які в подальшому утрьох транспортували до пункту прийому на таксі, але не здали, оскільки було закрито, та як ОСОБА_8 викликав знайомого ОСОБА_56 , якому вони продали акумулятори за 1700,00 гривень (а.к.п. 208-212);
-постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 11 червня
2018 року, згідно з якою виділено з матеріалів досудового розслідування
№ 0000347 матеріали щодо вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та зареєстровано їх в ЄРДР за
№ 0000606 (а.к.п. 218-220);
-повідомленням від 14 червня 2018 року, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_8 повідомив, що не володіє речовими доказами та матеріалами, що надаються на ознайомлення стороні обвинувачення (а.к.п. 229).

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_10 , за ч.3 ст. 185 КК України ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Перевіряючи апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_7 колегія суддів відмовляє в задоволенні апеляційних вимог в частині визнання недопустимими протоколів пред`явлення особи до впізнання, а саме протоколів від 30.03.2018 року, які містяться в матеріалах кримінального провадження (т.1а.п.43-46,47-50) за участю свідка ОСОБА_57 , було встановлено, що впізнання було проведено в приміщенні Золотоніського ВП, за участі понятих ОСОБА_58 та ОСОБА_20 підписи яких містяться в зазначених протоколах. Свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_10 та ОСОБА_8 як осіб, які приносили на пункт прийому брухту металеві речі.

Стосовно визнання недопустимими протоколів пред`явлення особи до впізнання, а саме протоколів від 16.03.2018 року, які містяться в матеріалах кримінального провадження (т.1 а.п.143-146, 147-150, 151-154) за участю свідка ОСОБА_23 , було встановлено, що впізнання було проведено в приміщенні Золотоніського ВП, за участі понятих ОСОБА_58 та ОСОБА_21 підписи яких містяться в зазначених протоколах. Свідок ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 як осіб, які приносили на пункт прийому брухту металеві речі.

Стосовно визнання недопустимими протоколів пред`явлення особи до впізнання, а саме протоколів від 16.03.2018 року, які містяться в матеріалах кримінального провадження (т.1 а.п.143-146, 147-150, 151-154) за участю свідка ОСОБА_23 , було встановлено, що впізнання було проведено в приміщенні Золотоніського ВП, за участі понятих ОСОБА_58 та ОСОБА_21 підписи яких містяться в зазначених протоколах. Свідок ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , як осіб які приносили на пункт прийому брухту металеві речі.

Щодо визнання недопустимим протоколів пред`явлення для впізнання свідком ОСОБА_17 (т.1 а.с.155-158), (т.1 а.с.1159-162), (т.1 а.с.168-171), та за участю свідка ОСОБА_19 (т.1 а.с.172-174)., оскільки допитаний свідок ОСОБА_21 буд залучений понятим під час вказаних вказаних слідчих дій, та пояснив, що впізнання проводилось декілька разів, але точно не в один день. Суд першої інстанції ретельно даслідив протоколи пред`явлення для впіднання, за клопотанням сторони захисту допитано ОСОБА_21 , які були понятими під час проведення впізнання.
Так, свідок ОСОБА_21 показав, що не менше п`яти разів був понятим під час проведення процедури впізнання. Процедура впізнання відбувалася у різні дні у відділенні поліції. Фотографії були роздруковані. Під час впізнання крім працівника поліції були присутні троє осіб. Відбувалося впізнання в середині березня 2018 року. При цьому свідок ОСОБА_21 свої підписи у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, продемонстровані йому під час судового засідання, впізнав.
Таким чином спростовують посилання сторони захисту на недопустимість зазначених протоколів, оскільки були належним чином перевірини під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Колегія суддів погоджується із тезою сторони захисту, що покази свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_26 на пряму не доводять вину ОСОБА_8 у інкримінованих злочинах, але у сукупності із іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують винуватість особи.

Судом першої інстанції з метою перевірки порушення прав ОСОБА_8 було досліджено протокол слідчого експерименту судом було встановлено, що зокрема, з відеозапису проведення слідчого експерименту від 30 травня 2018 року за участі підозрюваного ОСОБА_8 вбачається, що під час його проведення останній неохоче, але без примусу чи тиску, натомість досить чітко дає відповіді на запитання слідчого, що не заборонено та жодним чином не суперечить приписам КПК України, а саме вказує як та через яке вікно разом з обвинуваченим ОСОБА_9 проникали у приміщення, як через те саме вікно перекидали обвинуваченому ОСОБА_10 три акумулятори, яким чином потім їх транспортували та продавали. Протокол проведення слідчого експерименту від 30 травня 2018 року за участі підозрюваного ОСОБА_8 містить його підпис без будь-яких зауважень.
Відсутність захисника ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту не може слугувати достатньою підставою для визнання відповідного протоколу недопустимим доказом, оскільки, як вбачається зі змісту вказаного протоколу, а також відеозапису до нього, останньому роз`яснено право на захист, однак будь-яких зауважень ним не висловлено. При цьому суд враховує, що ч.3 ст.240 КПК України передбачає можливість залучення захисника до участі у слідчому експерименті, проте не містить вимоги про його обов`язкову участь у ньому.

Судом першої інстанції перевірялись відомості щодо застосування заборонених методів ведення досудового розслідування, про які повідомив обвинувачений ОСОБА_8 , згідно з листом Територіального управління ДБР, розташованого у м.Києві від 28 січня 2020 року №11-2055/03-2020вих за результатами розгляду заяви обвинуваченого ОСОБА_8 щодо можливих неправомірних дій працівників правоохоронних органів в Черкаській області та з інших питань відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, таким чином не знайшли підтвердження апеляційних вимог сторони захисту щодо тиску на обвинуваченого з боку працівників досудового розслідування.
Виходячі із вищевикладеного підстав для того, щоб вважати зазначені докази недопустимими у кримінальному провадженні колегія суддів не знаходить.

Таким чином не знайшли свого підтвердження апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_14 в його інтересах.

При перевірці призначеного ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 покарання, яке на думку прокурора не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених внаслідок м`якості, колегія суддів дійшла наступного.
Згідно роз`яснень п.п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).
Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Судом першої інстанції обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 згідно зі ст. 66 КК України не встановлено. Така обставина як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, про що вказано в обвинувальному акті, вірно не враховано судом з огляду на заперечення винуватості обвинуваченим ОСОБА_8 та лише часткове визнання вини обвинуваченими ОСОБА_59 і ОСОБА_10 , а також на надані ними під час судового розгляду суперечливі покази.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_9 згідно зі ст.67 КК України, судом першої інстанції не встановлено, оскільки як зазначено в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року № 7 "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч.4 ст.67 КК України, як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_10 і ОСОБА_8 згідно з п.1 ч. 1 ст.67 КК України, судом визнано рецидив злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ними кримінальних правопорушень, тяжкість злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, особи обвинувачених, які є раніше судимими, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувають, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ними нових правопорушень є кримінальне покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування закону, який не підлягає застосування.
Суд першої інстанції при призначенні покарання вказав, що покарання обвинуваченим має бути призначене на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з чим колегія суддів погоджується.
Проте, суд першої інстанції при призначенні остаточного покарання обвинуваченим ОСОБА_9 припустився помилки.
За змістом ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними ч.1-3 цієї статті (сукупність злочинів).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час розгляду даного провадження обвинувачений ОСОБА_9 був засуджений вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2017 до покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.
В даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочини 09.02.2018, 16.02.2018, 02.03.2018 та 03.03.2018, тобто до постановлення вироку Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області від 09.08.2018, яким на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково вже було приєднано не відбуту частину покарання зза вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2017 та призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. (т.6 а.п. 76)
Отже, Суд першої інстанції призначаючи остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_9 повинен був застосовувати правила ч.4 ст.70 КК України, оскільки злочин обвинуваченим було вчинено до набрання вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2018 законної сили, а не застосовувати ст.71 КК України.

Колегія суддів вважає, що розмір призначеного обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 покарання відповідає тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень та даними про їх особи, а також відповідає критерію справедливого покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України та його меті.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора з приводу м`якості призначеного покарання, оскільки викладені в ній обставини вже були враховані та належним чином оцінено судом першої інстанції при призначені обвинуваченим покарання.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченим покарання відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, і не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання.
Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.
Керуючись ст.376, 404,407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10.02.2020 стосовно ОСОБА_9 , в частині призначеного покарання змінити.
Вважати засудженим ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці;
-за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_9 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.
На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2018 та призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.
В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2