Справа № 635/2853/21
Провадження № 1-в/635/378/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_4 та голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло спільне клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_4 та голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_6 засуджено 12.08.2020 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі. Початок строку - 02.10.2020. Кінець строку - 02.10.2021. Засуджений ОСОБА_6 прибув до ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» 02.10.2020. Працевлаштований. Стягнень не має. Заохочувався два рази. Засуджений ОСОБА_6 відбув 1/2 фактичного строку покарання. Адміністрація ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» разом зі спостережною комісією при Харківській районній державній адміністрації Харківської області клопочуть про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 на не відбутий строк, як особі, яка сумлінною поведінкою та чесним трудом довела своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення подання заперечував, вважаючи його передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник адміністрації та засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, подання підтримали.

Суд, вислухавши думку прокурора стосовно питання, що розглядається, дослідивши матеріали справи, в тому числі особову справу засудженого, дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.3 ст.81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (ч.3 ст.81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» від 07.04.2021, ОСОБА_6 раніше засуджений: 24.12.1997 Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ст.ст.17-81 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку 1 рік 6 місяців згідно ст. 46-1 КК України; 07.12.2001 Великобурлуцьким районним судом Харківської області за 185ч.3 (2001р.), 140ч.2,42,43 (1960р.) КК України до 4 років позбавлення волі; 24.03.2008 Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, згідно ст.75 КК України; 13.04.2011 Вовчанським районним судом Харківської області за ч.2 ет.296 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки; 16.05.2013 Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ст. 185, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.07.2016 з Олексіївської ВК № 25, за відбуттям строку покарання. Засуджений: 12.08.2020 Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. Початок строку: 02.10.2020. Кінець строку: 02.10.2021. Засуджений ОСОБА_6 прибув до державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» 02.10.2020 за приписом Великобурлуцького РВ з ДУ «Центр пробації». Згідно ст. 60 КВК України працевлаштований в майстерні установи. До виконання поставлених завдань ставиться добре, робітничу норму та поставленні завдання виконує, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання характеризується позитивно, стягнень не має, адміністрацією установи заохочувався 2 (два) рази. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. У відношенні до представників адміністрації виправного центру не конфліктний, ввічливий, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». Подає позитивний приклад для інших засуджених. За характером врівноважений, спокійний. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки. Відповідно до статті 59 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом телефонних розмов. Отримує посилки, передачі. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою. Перебуває на обліку у психолога, як схильний до скоєння самогубства. Заходи психологічного впливу відвідує регулярно, з бажанням, рекомендації виконує. Має позов на відшкодування судово - медичних експертиз в розмірі 2198 гривень 14 копійок. Відшкодовано в повному обсязі. Рішенням комісії державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» від 24.02.2021 засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка стала на шлях виправлення, але написала заяву про відмову від застосування ст. 82 КК України. Після звільнення має наміри мешкати за адресою: АДРЕСА_1 . Засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. На підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
З довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати вбачається, що засуджений ОСОБА_6 працював лише один місяць листопад 2020.
Інших доказів про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 після прибуття до ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» ані матеріали судової справи ані матеріали особової справи засудженого не містять.

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_6 неодноразово судимий за вчинення злочинів, пов`язаних з викраденням чужого майна, за які йому призначені покарання, пов`язані з позбавленням або обмеженням волі, проте, ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та знову продовжував вчиняти злочини, за що був засуджений останнім вироком до обмеження волі.

Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_6 має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, поведінку за весь час відбуття покарання, суд констатує про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_4 та голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала протягом семи діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим з дня отриманням ним ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 05.07.2021.

Суддя ОСОБА_1