Справа № 991/2067/21
Провадження1-кс/991/2109/21
У Х В А Л А

25 березня 2021 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

перевіривши матеріали скарга адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у невчиненні процесуальної дії у визначений законом строк у кримінальному провадженні № 0001246 від 25.04.2017 року,

ВСТАНОВИЛА

25 березня 2021 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 (скаржника), що діє в інтересах ОСОБА_3 , бездіяльність прокурора, яка полягає у невчиненні процесуальної дії у визначений законом строк у кримінальному провадженні № 0001246 від 25.04.2017 року.

Скаржник зазначає, що ухвалою від 10.02.2021 року у справі № 991/417/21 слідча суддя Вищого антикорупційного суду задовольнила його скаргу на рішення прокурора за результатами розгляду скарги від 05.10.2020 року на недотримання розумних строків, скасувала його та зобов`язала в. о. керівника САП ОСОБА_4 надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення необхідних процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, та виконати вимоги ч. 2 ст. 308 КПК України, яка також зобов`язує прокурора вищого рівня невідкладно повідомити особу, яка подала скаргу, про результати її розгляду. Проте, на момент подання скарги скаржник не отримав будь-якого повідомлення про результати розгляду прокурором скарги від 05.10.2020 року, а тому вважає, що прокурор вчинив бездіяльність. Він просить зобов`язати в. о. керівника САП ОСОБА_4 письмово повідомити про виконання ухвали слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 10.02.2021 року у справі № 991/417/21 та про результати розгляду скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001246 від 25.04.2017 року, що подана в інтересах ОСОБА_3 .

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідча суддя доходить такого висновку.

У ч. 1 ст. 303 КПК України міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування (ч. 1 ст. 303 КПК України). Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності, яка полягає у нездійсненні інших дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. Разом з тим, варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням. (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»)

Зі скарги можливо встановити, що скаржник оскаржує бездіяльність, що полягає у неповідомленні його про результати розгляду скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001246 від 25.04.2017 року, що подана в інтересах ОСОБА_3 . Слідча суддя звертає увагу на те, що прокурор вищого рівня зобов`язаний, зокрема, невідкладно письмово повідомити особу про результати її скарги (ч. 2 ст. 308 КПК України). Проте, слідча суддя звертає увагу на те, що поняття «невідкладності» не свідчить про обов`язок, строк виконання якого чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, оскільки це поняття є оціночним. З урахуванням цього, слідча суддя критично оцінює доводи скаржника щодо прийнятності його скарги. Тому, скарга на можливу бездіяльність прокурора не може розглядатись слідчою суддею, оскільки ця бездіяльність не відноситься до випадків, передбачених у ст. 303 КПК України.

Якщо ж врахувати посилання скаржника на бездіяльність, пов`язану із відсутністю належного процесуального реагування на його скаргу від 05.10.2020 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні, необхідно зазначити, що стосовно цього питання вже було постановлено ухвалу слідчою суддею Вищого антикорупційного суду від 10.02.2021 року у справі № 991/417/21. Тобто, це питання було вирішене у судовому порядку, та щодо скарги ОСОБА_2 вже було прийнято позитивне процесуальне рішення, а саме зобов`язано в. о. керівника САП ОСОБА_4 надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення необхідних процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, та виконати вимоги ч. 2 ст. 308 КПК України. Таким чином, стверджувана бездіяльність полягає у невиконанні рішення суду.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (принцип згадується у рішенні Великої Палати Європейського суду з прав людини у справі Brumarescu проти Румунії від 28 жовтня 1999 року, заява № 28342/95, параграф 61). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду. Таким чином, слідча суддя не може розглядати це питання, оскільки воно вже було вирішено слідчим суддею раніше, а тому такий розгляд буде порушувати принцип юридичної визначеності.

Разом з тим, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК України). Невиконання судового акту це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Законодавство України передбачає адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду. Втім, вирішення цього питання не може здійснюватися в межах розгляду скарги на бездіяльність, оскільки слідчий суддя може тільки вирішити питання поставлені в межах вимог скарги та прийняти одне з рішень по суті, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України. Слідча суддя також звертає увагу на те, що слідча суддя не наділена повноваженнями зобов`язувати органи досудового розслідування виконувати судові рішення слідчих суддів.

Отже, оскільки інший слідчий суддя вже вирішив це процесуальне питання, а невиконання рішення суду не може бути предметом оскарження у порядку статті 303 КПК України, вбачається, що така стверджувана бездіяльність також не підлягає оскарженню. З аналогічних підстав, стверджуване неповідомлення про виконання ухвали слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 10.02.2021 року у справі № 991/417/21 прокурором також не може оскаржуватися.

Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України, слідча суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, тобто не входить до переліку за ст. 303 КПК України. Тому, слідча суддя приходить до висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження за скаргою.

Керуючись статтями 303-308 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 , бездіяльність прокурора, яка полягає у невчиненні процесуальної дії у визначений законом строк у кримінальному провадженні № 0001246 від 25.04.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя ОСОБА_1