УХВАЛА
Іменем України

04.06.2021 Справа №607/9310/21 Провадження № 1-кс/607/3008/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників Тернопільської міської ради ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002426 від 18.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 366 КК України,

УСТАНОВИВ:
На розгляд слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване тим, що на адресу СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло колективне звернення мешканців м. Тернополя за фактом невиконання посадовими особами Тернопільської міської ради рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/642/20 від 18.05.2020 щодо виділення заявникам земельних ділянок на території м. Тернополя.

За даним фактом 18.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочате кримінальне провадження № 0002426 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Крім цього, під час досудового розслідування встановлено факт можливого внесення завідомо неправдивих відомостей посадовими особами Тернопільської міської ради в рішення сесії Тернопільської міської ради № 8/2/135 від 18.12.2020 щодо виділення земельних ділянок на території м. Тернополя.

За даним фактом 02.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочате кримінальне провадження № 0000103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Вказані кримінальні провадження 03.02.2021 процесуальним керівником прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 об`єднані в одне за № 0002426.

Прокурор зазначає, що відповідно до ст. 12, 116, 121 Земельного кодексу України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 як громадяни України мають право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах не більше 0,10 гектара.

Крім цього, вони являються учасниками бойових дій і відповідно до п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» мають право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

З метою реалізації свого права зазначені вище особи неодноразово зверталися до Тернопільської міської ради із клопотаннями про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 0,10 га, кожному за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Однак Тернопільською міською радою приймалось рішення про відмову у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 0,10 га кожному з вказаних осіб, за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельних ділянок вимогам законів, генеральному плану населеного пункту, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Враховуючи наведене, у липні 2019 року ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звернулися до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просили визнати протиправними дії Тернопільської міської ради щодо ненадання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; та зобов`язати Тернопільську міську раду повторно розглянути клопотання від 25.02.2019 та 26.02.2019 про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 0,10 га кожному за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд та прийняти рішення про надання дозволів на розробку проектів землеустрою.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі № 500/1528/19 позов задоволено. Крім того, суд встановив судовий контроль за виконанням рішення в даній адміністративній справі шляхом зобов`язання Тернопільської міської ради у місячний строк після набрання рішення суду законної сили подати звіт про виконання судового рішення.

Зазначене рішення суду Тернопільською міською радою оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду та відповідно до рішення від 09.10.2019 апеляційну скаргу Тернопільської міської ради задоволено частково та рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі № 500/1528/19 змінено, замінивши у третьому абзаці його резолютивної частини слова «та прийняти рішення про надання дозволів на розробку проектів землеустрою» словами «та прийняти рішення у відповідності до вимог частини 7 статті 118 Земельного кодексу України». У решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі № 500/1528/19 залишено без змін.

Надалі Тернопільською міською радою 07.02.2020 прийнято рішення № 7/46/67 про відмову у наданні ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 0,10 га кожному за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд. У зв`язку із відмовою у березні 2020 року ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просили визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської міської ради № 7/46/67 від 07.02.2020 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 )» та зобов`язати Тернопільську міську раду прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проектів.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі № 500/642/20 позов задоволено. За наслідками розгляду апеляційної скарги Тернопільської міської ради рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі № 500/642/20 зазначене рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 залишено без змін.

31.08.2020 Тернопільською міська рада подала до суду заяву про відстрочення виконання рішення суду до 29.07.2021. Згідно з ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі № 500/642/20 дану заяву Тернопільської міської ради задоволено частково та відстрочено виконання рішення суду з 30.09.2020 до закінчення наступної сесії Тернопільської міської ради.

Як зазначила прокурор, наступна сесія Тернопільської міської ради відбулася 18.11.2020 та 27.11.2020. 18.12.2020 відповідно до рішення Тернопільської міської ради № 8/2/135, за яке проголосував 41 депутат, розглянуто зміст рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 № 500/642/20, що набрало законної сили 29.07.2020, та з урахуванням рішення Тернопільської міської ради від 29.05.2020 № 7/50/143 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Новий Світ комунальному підприємству «Тернопільводоканал», висновків постійної комісії Тернопільської міської ради з питань містобудування, Тернопільська міська рада вирішила: 1. Дати дозвіл громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність площею до 0,10 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд за адресою вул. Новий Світ, згідно з додатком ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_10 ); 2. Враховуючи те, що рішенням Тернопільської міської ради від 29.05.2020 № 7/50/143 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Новий Світ комунальному підприємству «Тернопільводоканал» Тернопільською міською радою вже дано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування площею до 0,4100 га за вказаним місцем розташування вул. Новий Світ комунальному підприємству «Тернопільводоканал» для виробничих потреб, пункт 1 даного рішення вважати таким, що втратив чинність.

Відповідно до листа Тернопільської міської ради, яким надано роз`яснення вказаного вище рішення сесії № 8/2/135, ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 та ОСОБА_10 фактично відмовлено у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність площею до 0,10 га.

Разом з тим дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки надано комунальному підприємству «Тернопільводоканал» Тернопільської міської ради.

Таким чином Тернопільська міська рада не виконала рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 № 500/642/20, яким зобов`язано прийняти рішення про надання дозволів на розробку проектів землеустрою за адресою: вул. Новий Світ, м. Тернопіль, адже, як вбачається з 2 пункту рішення вказаного органу місцевого самоврядування № 8/2/135 від 18.12.2020, Тернопільська міська рада фактично знову відмовила у наданні дозволу вказаним вище громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Крім цього з`ясовано, що Тернопільською міською радою 29.05.2020 прийнято рішення № 7/50/143 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: вул. Новий Світ, м. Тернопіль, КП «Тернопільводоканал».

Відповідно до інформації TOB «СМП Геодезія» № 64 від 20.05.2021 товариством виготовлено топографічні плани бажаного розташування земельних ділянок вказаним громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: вул. Новий Світ, м. Тернопіль. Разом з тим всі бажані місця розташування земельних ділянок перекриваються із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0015, яку виділено КП «Тернопільводоканал», окрім земельної ділянки ОСОБА_20 .

Прокурор зазначає, що в межах кримінального провадження виникла необхідність у накладені арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0015, шляхом заборони відчуження цієї ділянки, зокрема шляхом її продажу на прилюдних торгах, а також розпорядження даним майном, з метою забезпечення збереження речового доказу та виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2020, постановленого у справі № 500/642/20.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з викладених у ньому підстав та просила клопотання задовольнити. Додатково зазначила, що вказана у клопотанні земельна ділянка була об`єктом кримінально протиправних дій, а тому є речовим доказом у цьому кримінальному провдаженні. Вказала, що не обізнана, чому позивачі в адміністративних справах у передбаченому законом порядку не звертались з заявою про забезпечення позову, зокрема шляхом заборони відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0015. Не заперечувала, що норми чинного Кримінального процесуального кодексу України не визначають такої підстави накладення арешту як з метою забезпечення виконання рішення суду в адміністративній справі.

У судовому засіданні представник Тернопільської міської ради ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що ч. 1 ст. 181 ЦК України визначає, що до нерухомих речей відносяться в тому числі і земельні ділянки. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1, 9 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Разом з тим відомості щодо даної земельної ділянки не внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а відтак не здійснено державну реєстрацію права власності на неї і ця земельна ділянка не може бути об`єктом цивільних прав та речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. Зауважив, що зазначені у клопотанні прокурора рішення адміністративних судів не стосуються даної земельної ділянки. Вказав, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою КП «Тернопільводоканал» не є свідченням того, що в подальшому земельна ділянка буде відчужена цьому підприємству.

У судовому засіданні представник Тернопільської міської ради ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора з причини його необґрунтованості. Зазначив, що під час розгляду адміністративних справ позивачі подали до суду заяву про забезпечення позову, однак 29.07.2020 було прийнято рішення про відмову у забезпеченні позову. Зауважив, що розробка проекту землеустрою є однією із перших стадій процесу отримання земельної ділянки у власність чи користування, яка не є беззаперечним свідченням того, що така ділянка в подальшому буде відчужена саме тій особі, яка такий проект розробляє. Додатково зазначив, що на даній земельній ділянці є три водогони, а тому КП «Тернопільводоканал» повідомило, що для того, щоб використовувати цю земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, необхідно здійснити їх перенос, що є дуже ускладненим. Зауважив, що у м. Тернополі для учасників АТО відведені інші земельні ділянки, однак заявники бажають отримати земельні ділянки саме на вул. Новий Світ.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, а також документи, надані у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим відділенням СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002426 від 18.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 366 КК України.

20.05.2021 постановою слідчого земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0015 визнана речовими доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Зі змісту постанови вбачається, що вказана земельна ділянка визнана речовим доказом у зв`язку з тим, що вона має важливе значення у кримінальному провадженні.

Однак у вказаній постанові не наведено ознак, які передбачені ст. 98 КПК України, а саме що ця земельна ділянка є матеріальним об`єктом, яка була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, чи набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ст. 366, 382 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, кримінальна відповідальність за вказаними нормами кримінального закону передбачена за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, а також за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Відтак з наведеного вбачається, що предметом кримінальних правопорушень у даному випадку є саме офіційні документи, судові акти органів правосуддя (рішення, вироки, ухвали, постанови), але в жодному разі не земельна ділянка, про арешт якої ставиться питання прокурором у клопотанні.

Крім цього, за змістом ч. 1, 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Проте до клопотання не додано належного документу про сформування зазначеної у клопотанні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав відповідно до положень ст. 79-1 Земельного кодексу України з підтвердженням державної реєстрації права власності на неї. Більше того, як вбачається з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про власника земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0015 у цих реєстрах відсутні.

Вказане спростовує посилання прокурора на те, що дана земельна ділянка є сформованим відповідно до закону об`єктом цивільних прав, а відтак що вона може відчужуватися чи передаватися у користування. Тобто відсутні підстави вважати, що у разі ненакладення арешту на дану земельну ділянку остання буде прихована, перетворена чи відчужена.

Саме у зв`язку з недоведенням прокурором таких обставин та ненаданням доказів на підтвердження того, хто є власником цієї земельної ділянки, ухвалою слідчого судді клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків клопотання. Проте прокурор такі недоліки не усунув та повторно подав аналогічне клопотання без надання зазначених в ухвалі слідчого судді доказів.

Частина статті 173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що відсутні підстави для накладення арешту на майно, оскільки доводи, наведені в клопотанні, не відповідають обставинам, встановленим у судовому засіданні, а прокурором не доведено можливість використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0015 як доказу у цьому кримінальному провадженні. Відтак слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002426 від 18.12.2020 є необґрунтованим, недоведеним і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002426 від 18.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 366 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1