Справа № 570/1826/21
номер провадження 1-в/570/263/2021
У Х В А Л А
іменем України
28 травня 2021 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в інтересах засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Луцького міськрайонного суду від 18.03.2019р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 03.07.2019р. вирок Луцького міськрайонного суду від 18.03.2019р. в частині призначення покарання було змінено та призначено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді двох років шести місяців обмеження волі з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна,

в с т а н о в и в:

У зазначеному клопотанні вказано про нявність підстав, визначених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор клопотання не підтримав, вважає передчасним висновок захисника про доведення засудженим свого виправлення. Просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Засуджений в судовому засіданні просив його звільнити умовно-достроково, вказавши, що він виправився.

Захисник засудженого вказав, що матеріали справи містять достатньо інформації про виправлення засудженого, тому його слід звільнити умовно-достроково.

Заслухавши міркування учасників судового розгляду, пояснення засудженого, дослідивши клопотання та додані документи, матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та, як в данному випадку, після фактичного відбуття засудженим 2/3 строку покарання, призначеного за умисний тяжкий злочин.

Із матеріалів доданих до клопотання встановлено, що початок строку відбування покарання засудженого, призначеного згідно зазначеного вироку 12.08.2019, 2/3 строку відбутого строку настає 12.04.2021 р.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Із матеріалів доданих до клопотання вбачається, що захисником не було витребувано з установи виконання покарань характеристику засудженого, не було доведено до відома суду матеріали контролю за його поведінкою під час відбування покарання.

Судом встановлено, що засуджений з 12.08.2019 року відбуває покарання в Державній установі "Городоцький виправний центр (№131)". Із матеріалів особової справи вбачається, що за час відбування покарання у вказаному виправному центрі він не має заохочень за виконання покладених обов`язків та додержанні правил поведінки, однак вчинив порушення режиму відбування покарання, за що 24.07.2020 року отримав дисциплінарне стягнення (а.с. 53). У зв`язку з цим комісія установи виконання покарань дійшла висновку (а.с. 54), що умовно-дострокове звільнення засудженого є передчасним. Відсутність заохочень не дозволяє суду визнати, що засуджений став на шлях виправлення.

Відсутність у засудженого заохочень за час відбування покарання у виді обмеження волі лише підтверджує належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання. Його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Наведене вказує про помилковість доводів захисника у клопотанні про наявність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_4 положень статті 81 КК України про умовно-дострокове звільнення.

Статтею 81 КК України визначено право суду, а не покладається на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення засуджених від відбування покарання. При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд також враховує призначений вироком суду вид та строк покарання, тривалість невідбутого строку покарання. Із урахуванням встановлених обставин, клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого не підлягає до задоволення.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання є виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

При прийнятті рішення суд враховує також і те, що засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину. Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене покарання, як захід примусу застосовано від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та полягає в передбаченому законом порядку позбавленні чи обмеженні прав і свобод засудженого.

Для вирішення судом питання про умовно-дострокове звільнення засудженого всі дані про особу оцінюються в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого вцілому.

Вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно статті 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Наявність у засудженого дисциплінарного стягнення та відстутність будь-яких заохочень свідчать про недосягнення цілей покарання і не підтверджує наявності позитивних змін у поведінці засудженого.

Керуючись ст. 74, 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в інтересах засудженого ОСОБА_4 , відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області. Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1