Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5933/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02 липня 2021 року,
в с т а н о в и в:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:
1. Заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 протягом часу дії даної ухвали без дозволу слідчого, прокурора або суду.
2. Утриматись від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
3. Прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.
4. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
5. Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
6. Носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали та обов`язків - до 30.08.2021 включно.
Свої висновки слідчий суддя обґрунтував тим, що органом досудового розслідування не доведено та в судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою, тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
При цьому, звертає увагу, що санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тобто, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , є тяжким та містить безальтернативну санкцію - позбавлення волі на тривалий період часу з конфіскацією майна. Зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб. Звертає увагу, що нижня межа покарання, визначена санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк шість років, що, у випадку постановлення обвинувального вироку, в силу приписів ч.1 ст.75 КК України, унеможливлює звільнення від відбування покарання із встановленням іспитового строку. Наведені вище обставини підвищують імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, у разі ухвалення обвинувального вироку крім основного, може бути застосовано додаткове покарання у виді конфіскації майна. Тому, усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.
Звертає увагу, що матеріаліалами кримінального провадження встановлено факт вчинення кримінальних правопорушень, які супроводжувались залученням значної кількості осіб та засобів при маскуванні (конспірації) діяльності. Повне коло осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування не виявлено та не вилучено. Таким чином, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.
Вважає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. Оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів підозрюваних, вказаний ризик має високий ступінь імовірності.
Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з чим може вчиняти спроби спілкуватися зі співучасниками, у тому числі, дистанційно. ОСОБА_8 може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінальних правопорушень з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб.
Підозрюваний проживає в іншому населеному пункті, у зв`язку з чим може не з`являтися за викликами до органу досудового розслідування та суду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення підозрюваного та його захисника щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до норм ч.1 ст.182 КПК України вбачається, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.
Як вбачається з матеріалів провадження №296/5933/21, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській перебуває об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000173 від 25.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений точно досудовим розслідуванням день та час, проте не пізніше 01.07.2021 ОСОБА_8 з корисливих мотивів, направлених на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій, пов`язаних із незаконним обігом психотропної речовини, у порушення вимог Законів України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними", "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" вступив у попередню змову із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з метою незаконного виготовлення, зберігання та збуту психотропних речовин.
Реалізуючи спільний злочинний умисел у невстановлений досудовим слідством день та час. але не пізніше 01.07.2021 ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перебуваючи у буд. АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту незаконно виготовили та зберігали до 10 год. 11 хв. 01.07.2021 психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін.
Під час вчинення вказаного злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 затримано на місці його вчинення працівниками правоохоронних органів.
Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у незаконному виготовленні та зберіганні, з метою збуту психотропних речовин вчинені за попередньою змовою групою осіб кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України.
01.07.2021 слідчим СУ ГУНП в Житомирській області у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення затриманий ОСОБА_8 .
02.07.2021 слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Наявні у провадженні докази, на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

При цьому, апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_8 (ч.2 ст.309 КК України), санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна (що фактично є основним апеляційним посиланням прокурора), як і встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: можливість останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на інших у часників кримінального провадження та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Разом з цим, слідчим суддею правильно встановлено недоведеність прокурором обставин, які переконливо доводять наявність ризиків виправдовуючих застосування до підозрюваного ОСОБА_8 саме виняткового запобіжного заходу та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам. З такими висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

В даному випадку, у відповідності до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано і відповідні дані про особу підозрюваного, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання в м.Ірпінь, Київської області, перебуває в офіційному шлюбі, проживає з дружиною та донькою, (що підтверджує сталі та міцні соціальні зв`язки підозрюваного), є раніше не судимим.

Крім того, як встановлено апеляційним судом обраний слідчим суддею 02.07.2021 ОСОБА_8 запобіжний захід, останнім не порушувався, всіх визначених процесуальних обов`язків підозрюваний дотримується. Вище наведені обставини в суді апеляційної інстанції прокурором не спростовано, як і не доведено спроб ОСОБА_8 , на даний час, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на інших у часників кримінального провадження, як і знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Зазначений запобіжний захід, яким підозрюваному заборонено цілодобово залишати житло за місцем його проживання, є співмірним з існуючими ризиками та відповідає викладеним обставинам у цьому кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим суддею зроблено цілком правильні висновки, що з огляду на об`єктивні існуючі обставини справи, характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, цілодобовий домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного ОСОБА_8 .

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , слідчий суддя дійшов висновків, які суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини та оцінив всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02 липня 2021 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб за адресою: АДРЕСА_1 , з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, з встановленням строку дії ухвали та обов`язків до 30.08.2021 включно, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :