Провадження № 11-кп/4820/344/21
Справа № 688/3692/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Шепетівським міськрайонним судом кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 02 березня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 02 березня 2021 року заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 травня 2017 року залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяв засудженого суд першої інстанції виходив з того, що зазначені в заявах засудженим ОСОБА_8 обставини, в розумінні ч.2 ст. 459 КПК України, не є нововиявленими, а фактично зводяться до незгоди останнього із вироком суду в частині призначеного судом покарання, що не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

В поданій апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 02.03.2021 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вказує, що судом першої інстанції не надано оцінки тому факту чи могли вплинути на правильність судового рішення обставини на які засуджений посилається як на нововиявлені і не були відомі суду на час розгляду справи.

При постановленні ухвали судом не було враховано практику ЄСПЛ, у якій зазначено, що ув`язнення, яке не передбачає кінцевої конкретної дати, є порушенням прав засуджених та ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та встановлює порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, яке полягає в ненаданні правової допомоги під час досудового розслідування, і про які засуджений дізнався відповідно 27.03.2020 та 22.12.2020.

Засуджений ОСОБА_8 у поданій ним апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 02.03.2021 та постановити нову ухвалу з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому зазначає, що розглядаючи заяви про перегляд вироку Шепетівського міськрайонного суду від 05.05.2017 за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції не врахував рішення Європейського суду з прав людини, на які засуджений посилався у заявах.

Судом порушено право засудженого ОСОБА_8 на захист.

Суд першої інстанції відкинув докази на які посилався засуджений, а саме, що він був побитий і що докази були отримані незаконним шляхом.

Судом порушено положення ст.62 Конституції України, ст.6 п.1 Європейської конвенції, ст.3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушені права засудженого.

Засудженим ОСОБА_8 був наданий суду доказ про те, що йому під час досудового розслідування не надавалася правова допомога, проте суд проігнорував такий доказ.

Також засуджений вказує, що в Україні відсутній механізм перегляду вироків про засудження до довічного позбавлення волі, при цьому покарання у виді довічного позбавлення волі є нелюдським, таким, що принижує людську гідність.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, з посиланням на зазначені в них доводи, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Судом встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2017 року ОСОБА_8 засуджений за п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч. 4 ст.187, ч.3 ст.289, ст.70 ст.71 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 27 липня 2017 року вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.05.2017 стосовно ОСОБА_8 залишено без змін, апеляційні скарги - без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 03 вересня 2019 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 за наслідками касаційного розгляду залишено без задоволення.

27 квітня 2020 року та 25 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_8 , звернувся до суду із заявами про перегляд вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2017 року за нововиявленими обставинами.

У заявах засуджений вказував, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження порушено його право на захист та засудженого цим же вироком ОСОБА_10 , оскільки з моменту фактичного затримання сторона обвинувачення не забезпечила їх захисниками та їх зізнавальні показання отримала із застосуванням психологічного тиску, фізичного насилля, докази, які отримані в ході проведення слідчих дій, були одержані незаконно, на що вони та їх захисники ОСОБА_11 та ОСОБА_9 неодноразово вказували в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції. Вважає, що вказані обставини є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.
Також, у зв`язку із встановленням рішенням ЄСПЛ від 24.04.2018 року у справі «Гелетей проти України» порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, яке полягає в ненаданні правової допомоги під час досудового розслідування, про яке він дізнався 27 березня 2020 року, воно підлягає застосуванню відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , оскільки містить фактично одне і те саме порушення права на захист. 31.03.2020 року він звернувся із заявою до Великої Палати Верховного Суду про перегляд вироку за виключними обставинами, однак ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09.04.2020 року йому повернуто подану заяву.
Крім того, 22 грудня 2020 року він дізнався про наявність рішень ЄСПЛ у справі «Вінтер та інші проти Сполученого королівства» та «Ласло Магьяр проти Угорщини» в межах яких встановлюється правовий факт визнання міжнародною судовою інстанцією, що засудження осіб до довічного позбавлення волі, у випадку коли в державі учасниці міжнародного договору відсутній правовий механізм чи інша можливість перегляду вироків про засудження до довічного позбавлення волі, має правовий наслідок істотного порушення прав людини, визначених ст. 3 Конвенції та встановлює, що таке покарання є нелюдським, таким, що принижує людську гідність. Отже має місце добросовісна судова помилка в частині незастосування судом під час розгляду його кримінального провадження практики ЄСПЛ.
У зв`язку з чим, засуджений ОСОБА_8 просив скасувати вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2017 року за нововиявленими обставинами та призначити йому покарання в виді позбавлення волі на певний строк.
Зазначені засудженим ОСОБА_8 у заявах обставини, відповідно до положень ч.2 ст. 459 КПК України не є нововиявленими, такі обставини були предметом судового розгляду в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій. Заяви засудженого ОСОБА_8 фактично зводяться до незгоди із судовим рішенням.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяв засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду від 05 травня 2017 року.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про те, що нововиявленими обставинам є те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження порушено його право на захист, зізнавальні показання отримані із застосуванням психологічного тиску, фізичного насилля, докази, які отримані в ході проведення слідчих дій одержані незаконно.
Так з мотивувальної частини вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.05.2017 року видно, що посилання обвинувачених на той час ОСОБА_8 та ОСОБА_13 про те, що показання під час проведення слідчих дій надані ними внаслідок застосування до них насильства не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки стороною захисту не надано суду доказів такого, та судом такі обставини не встановлені.

Отже, обставини щодо порушення права на захист обвинувачених, на які вказує у своїй заяві засуджений ОСОБА_8 були предметом судового розгляду, за наслідками якого ухвалено вирок суду від 05.05.2017 року.

Такі обставини перевірялись і Апеляційним судом Хмельницької області. За наслідками апеляційного перегляду ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 липня 2017 року вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.05.2017 року залишено без змін, оскільки висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні злочинів за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, досліджених у судовому засіданні доказах, на підставі яких правильно застосовано матеріальний закон та правильно призначене покарання.

Апеляційним судом також перевірялись обставини щодо незаконності дій працівників поліції та прокуратури відносно обвинувачених, однак підстав для внесення відомостей в ЄРДР не встановлено, про що повідомив суд апеляційної інстанції заступник прокурора області. Не встановлено апеляційним судом і обставин щодо порушення права на захист ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Обставини, на які вказує у своїй заяві засуджений ОСОБА_8 як нововиявлені, були предметом перевірки і суду касаційної інстанції, та проаналізовані судом і відхилені, як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки затриманим було повідомлено зрозумілою для них мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину вони підозрюються, а також роз`яснено їх процесуальні права, зокрема право на захист, що підтверджується підписами у протоколах ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . За дорученням регіонального центру з надання безоплатної вторинної правої допомоги у Хмельницькій області від 13.05.2016 року та від 22.05.2016 року, відповідно ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було призначено захисників для здійснення захисту та допитано їх в якості підозрюваних за участі захисника. З огляду на викладене, доводи засуджених та їх захисників про порушення права на захист при затриманні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 є безпідставним. За наслідками касаційного перегляду постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03.09.2019 року судові рішення в частині призначення покарання залишено без змін. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування судових рішень, судом касаційної інстанції не встановлено.

Такі обставини визнав і сам засуджений ОСОБА_8 у своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вказуючи, що обвинувачені та захисники ОСОБА_11 та ОСОБА_9 неодноразово вказували на такі обставини в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Таким чином обставини, на які посилається засуджений у своїх заявах були предметом судового розгляду у суді першої інстанції, апеляційної та касаційної інстанцій та не є нововиявленими у розумінні ч.2 ст. 459 КПК України.

Судом першої інстанції не встановлено обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути, а доводи заяв засудженого ОСОБА_8 з про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами фактично зводяться до скасування вироку суду з метою досягнути нового слухання справи з призначенням менш суворого покарання.

Не встановлені такі обставини і судом апеляційної інстанції.

Не заслуговують на увагу твердження засудженого та його захисника що відповідно до ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами є судова практика Європейського суду з прав людини щодо не гуманності довічного ув`язнення, та що призначене засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі є нелюдським, таким, що принижує людську гідність.

Законодавство України не передбачає можливість заміни покарання засудженому до довічного позбавлення волі іншим покаранням і такі правові положення не суперечать ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практиці Європейського суду з прав людини та Конституції України.

Механізм захисту прав осіб, які засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі передбачений ст. 87 КК України, ст. 151 КВК України, Положенням «Про порядок здійснення помилування» затвердженого Указом Президента України від 21.04.2015 р. №223/2015, а саме шляхом помилування.

При постановленні ухвали суд першої інстанції проаналізував норми національного законодавства, практику Європейського суду з прав людини та прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяв засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами.

Посилання засудженого ОСОБА_8 про порушення судом першої інстанції права на захист під час розгляду заяв про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, безпідставні.

Заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Шепетівського міськрайонного суду від 05.05.2017 судом першої інстанції розглянуті за участі захисника засудженого ОСОБА_7 призначеного за дорученням регіонального центру з надання безоплатної вторинної правої допомоги у Хмельницькій області.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 02 березня 2021 року про залишення без задоволення заяв засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 травня 2017 року залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: