ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1678/21 Справа № 184/754/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 ,
представника установи виконання покарань ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо засудженої ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою її захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, засудженої вироком Запорізького апеляційного суду від 15 березня 2019 року за ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади чи займатись діяльністю, пов`язаною із бухгалтерською діяльністю та розпорядженням грошовими коштами на 2 роки,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року в задоволенні подання начальника ДУ Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, оцінивши в сукупності відомості про особу засудженого, посилався на те, що закон не передбачає можливості умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджених за тяжкий корупційний злочин.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та застосувати до її підзахисної умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на неправильне тлумачення судом закону України про кримінальну відповідальність. На переконання адвоката, суд дійшов хибного висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення, оскільки ст. 81 КПК України обмежень щодо застосування пільги до особи, яка відбуває покарання за особливо тяжкий корупційний злочин, фактично не містить. При цьому, суд не врахував внесених до ст. 12 КК України змін, не дослідив дані про особу засудженої а також помилково врахував, що ОСОБА_7 не відшкодувала шкоду.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор з вимогами захисника не погоджується. Прокурор вказує на те, що ОСОБА_7 відбуває покарання, зокрема, за вчинення умисного тяжкого корупційного злочину, від відбування якого останню в силу вимог ч. 3 ст. 81 КК України звільнено бути не може.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженої, її захисника та представника установи виконання покарань, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника засудженої щодо безпідставної відмови у застосуванні до останньої умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом із цим, частиною 3 цієї статті встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Таким чином, з огляду на наведені вимоги закону, умовно-достроково може бути звільнена лише та особа, яка засуджена за корупційний злочин невеликої або середньої тяжкості. При цьому, підстав для звільнення від відбування покарання за вчинення тяжкого корупційного злочину закон України про кримінальну відповідальність не передбачає.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною із бухгалтерською діяльністю та розпорядженням грошовими коштами на строк 3 роки, призначене їй вироком Запорізького апеляційного суду від 15 березня 2019 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
За змістом примітки до ст.45 КК України, корупційними злочинами, відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що дії ОСОБА_7 кваліфіковані, зокрема, за ч. 3 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майном шляхом зловживання службовою особою своїм становищем та цей злочин у відповідності з вимогами ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та в силу положень ст. 45 КК України є корупційним.
Отже, з огляду на те, що ОСОБА_10 засуджена за вчинення умисного корупційного тяжкого злочину, підстави для її умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні, що правильно встановив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Доводи захисника про неправильне тлумачення судом закону України про кримінальну відповідальність суд розцінює як безпідставні, оскільки положення цього закону є чіткими та жодних сумнів та протиріч не викликають.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що апеляційна скарга захисника засудженої задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4