Справа № 474/345/21
Провадження № 1-кс/474/148/21
УХВАЛА
Іменем України
(про накладення арешту на майно)
22.05.21 року смт. Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
без участі:
дізнавача у кримінальному провадженні ОСОБА_3
власника майна - ОСОБА_4
розглянувши клопотання дізнавача у кримінальному провадженні дізнавача СД відділення поліції №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000092 від 20.05.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125КК України,-
встановив:
21.05.2021 р., дізнавач ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в рамках кримінального провадження №0000092 від 20.05.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125КК України, в якому просить накласти арешт на резинову палицю (кийок) та кепку зеленого кольору, належні ОСОБА_4 , заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування цим майном будь-яким особам, які були вилучені в ході огляду місця події проведеного 20.05.2021р. за адресою АДРЕСА_1 на підставі заяви потерпілого про добровільну згоду на огляд.
Посилаючись на приписи ст. ст. 40, 98, 100, 110, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вилучене майно, з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.
Дізнавач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою (вх.№2035 від 21.05.2021 р.) про розгляд даного клопотання в його відсутність, просить задовольнити внесене клопотання на підставі наданих матеріалів.
Власник майна ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання (телефонограма), у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Враховуючи приписи ст. 172 КПК України, якою визначено, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, вважає доцільним розглянути питання про арешт майна, без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Матеріали клопотання містять: рапорт про фіксацію телефонного повідомлення на №102 від 20.05.2021р., витяг з кримінального провадження №0000092 від 20.05.2021 р. щодо внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяви про злочин ОСОБА_6 , - в тому, що 20.05.2021 року біля 12.30 год. гр. ОСОБА_7 на території його, потерпілого, домоволодіння по АДРЕСА_1 наніс йому біля 6 ударів резиновою палицею через що в нього утворилася рана та гулі на голові, синець на лівому боці спини та синець на лівій нозі.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 21.05.201 р. про обставини того, що 20.05.2021р. дізнавшись зі слів доньки, що при вирішенні питання випускного вечора у школі ОСОБА_8 почала її ображати, він пішов до школи з`ясувати вказані обставини та що пізніше знову їздив до школи де мав розмову вже з матір`ю цієї дівчини. Коли повернувся додому до його домоволодіння прийшов невідомий йому чоловік, та коли він, потерпілий, почав підійматися з порогу на якому сидів, вказаний чоловік наніс йому один удар резиновою палице. По голові від чого потекла кров. Після удару він не втримавшись упав на землю, після чого вказаний чоловік продовжив наносити удари біля шести, які приходилися у по лівому боці спини лівому плечу, лівій частині голови, лівому боці стегна. Свідком цього був ОСОБА_9 , який назвав чоловіка ОСОБА_10 , на що він зрозумів що це був ОСОБА_7 ; пояснення ОСОБА_11 від 20.05.2021р. в яких викладені аналогічні потерпілому пояснення; заяву потерпілого ОСОБА_6 від 20.05.20121р. та протокол огляду місця події від 20.05.201р. 15.20 год., в ході якого було оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_1 та виявлено на землі неподалік порогу резинову палицю чорного кольору (кийок) та кепку зеленого кольору, які були вилучені; постанову від 21.05.2021 року про визнання цих речей речовими доказами на підставі ч.1 ст. 98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Частиною 1 ст. 233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє.
З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Тобто, арешт майна з підстав передбачених ч.2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.
В сукупності вищевикладеного вважаю, що cтороною обвинувачення доведено, що майно, про арешт якого дізнавач ставить питання було вилучено під час огляду проведеного на підставі ч. 1 ст. 233 КПК України, а також, обставини того, що вилучене майно, відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, зазначеним в ст. 98 КПК України, та наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, що відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, вважає підставою для накладення арешту, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Водночас, слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, вимогами ст.ст.98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
ухвалив:
Клопотання дізнавача у кримінальному провадженні дізнавача СД відділення поліції №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000092 від 20.05.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125КК України - задовольнити.
Накласти арешт на резинову палицю (кийок) яку опечатано биркою з написом пакет№1 та кепку зеленого кольору, належну ОСОБА_4 (спец пакет експертної служби №710749) та заборонити будь-яким особам щодо цього майна його відчуження, розпорядження та користування.
Ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Слідчий суддя: ОСОБА_1