Справа № 308/3206/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

його представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 13.03.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2019 року близько 04 годин 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на автозаправній станції «WOG», що розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, смт. Середнє, вулиця Закарпатська, 1А, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання останніх, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки із громадянином ОСОБА_4 , наніс останньому декілька ударів в область тулуба, внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичного експерта №64 від 28.02.2019 дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою, наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну втрату працездатності менш як на одну третину

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав раніше подану ним заяву, згідно з якою просив закрити дане кримінальне провадження у зв`язку з його відмовою від підтримання приватного обвинувачення.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 також підтримав заяву його довірителя.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні просили суд закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з тим, що потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор не заперечив проти закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з принципом диспозитивності, визначеним ч. 4 ст. 26 КПК України, відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого статтею 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин).

Врахувавши те, що потерпілий ОСОБА_4 подав заяву про відмову від підтримання обвинувачення, наслідки відмови від підтримання обвинувачення йому зрозумілі, жодних претензій до обвинуваченого немає, та оскільки дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення, суд вважає, що заявлене потерпілим клопотання підлягає задоволенню та у суду є всі підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення.

Разом з тим, вирішення питання щодо розгляду цивільного позову за умов закриття кримінального провадження з наведених вище підстав не передбачено ст. 129 КПК України.

Вказана позиція узгоджується з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року № 3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року № 13 та 3 грудня 1997 року № 12), у якому вказано, що у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається.

Таким чином, цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, у зв`язку із закриттям кримінального провадження слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 26, 203, 284, 477 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за №0000304 від 13.03.2019 року про обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1