ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1302/20 Номер провадження 11-кп/814/527/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засіданні ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 / в режимі відеоконференції/

обвинуваченої ОСОБА_7

та її захисника адвокат ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, № 0000240 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст.15 п.2 ч.2 ст.115 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтава від 11 лютого 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешканка АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, освіта середня спеціальна, заміжня, непрацююча, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судима,-
в задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 та в її інтересах адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 12год.30хв. 11 лютого 2021року по 12 год. 30 хв. 11 квітня 2021 року включно.

Приймаючи дане рішення колегія суддів врахувала доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , а також те, що, застосування до неї іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченої, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи, не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

На вказану ухвалу суду, обвинувачена подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову якою застосувати до неї більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21.00 до 06.00 часу доби із застосуванням електронного засобу контролю.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що тяжкість злочину в якому вона обвинувачується, не може бути єдиною і достатньою підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Твердження прокурора, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 не матиме перешкод для повторного вчинення дій, пов`язаних із посяганням на життя та здоров`я її малолітньої дитини, яка проживає разом з батьком за відомою їй адресою, вважає не правдимими оскільки чоловік проживає разом з дитиною у своїх батьків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку обвинуваченої та її захисника на підтримання апеляційної скарги, промову прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15, п.2 ч.2 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження згідно з ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 04.06.2020 року до обвинуваченої ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.
Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані в повному обсязі.
Так, під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою суд врахував дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, її вік та стан здоров`я, а також ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та вагомість доказів, зібраних в ході досудового розслідування на підтвердження винуватості, доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням того, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, на території Хорольського району не зареєстрована, за місцем реєстрації не проживає, не має сталих соціальних зв`язків, що свідчить про існування достатніх підстав вважати, що остання перебуваючи на волі, у разі доведеності винуватості та усвідомлення суворості та невідворотності покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, е незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, які є членами її родини, шляхом погроз, шантажу або умовлянь з метою зміни ними своїх показів або відмови від показань, може та матиме реальну можливість продовжити реалізацію свого умислу на вбивство малолітньої дитини, вчинити інше кримінальне правопорушення .

Оскільки матеріали кримінального провадження вказують на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи дані, які характеризують її особу, крім цього, в провадженні продовжують існувати ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, та які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу, не зникли, обвинувачена підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, та усвідомлюючи невідворотність покарання, може здійснити спробу переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та законного представника малолітнього потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора щодо ОСОБА_7 , які б слугували підставою для скасування ухвали суду, не встановлено, а тому твердження апелянта щодо порушень вимог КПК України є необґрунтованими.
З урахуванням викладеного, рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м.Полтава від 11 лютого 2021 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
В П Томилко. ОСОБА_9 .