Провадження № 1-кс/331/37/2021
Справа № 331/4087/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2014 року, підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС 1-го відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що знаходячись в місті Сімферополь Автономної республіки Крим протягом 15 - 20 березня 2014 року, ОСОБА_4 , під час конфіденційної зустрічі в будинку Ради Міністрів АР Крим, отримав від представника державних органів влади Російської Федерації - прем`єр-міністра самопроголошеної Республіки Крим ОСОБА_5 та представника спецслужб Росії - ОСОБА_6 , злочинне доручення: організовувати протягом березня квітня 2014 року, в місті Мелітополь Запорізької області проросійські мітинги, із залученням до участі в них осіб негативно налаштованих по відношенню до діючої в Україні державної влади, з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки в регіоні та подальшому нанесенню шкоди територіальній цілісності України.
Погодившись виконувати зазначені злочинні доручення представників іноземної держави, ОСОБА_4 , в присутності ОСОБА_6 , отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 10 тисяч доларів США для забезпечення успішного виконання проведення підривної діяльності проти України.
На виконання отриманого злочинного доручення представників іноземної держави Російської Федерації ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 22 березня 2014 року, в місті Мелітополь Запорізької області, ОСОБА_4 було організовано проведення мітингу під російськими стягами, в ході якого мешканцям міста нав`язувалась стала думка про нелегітимність діючої в Україні державної влади, необхідність вступу України до наддержавного утворення «Митний союз» та проведення референдуму за федералізацію України, тобто наділення місцевих органів самоврядування владними повноваженнями, що нададуть змогу останнім вирішувати питання політичної і економічної самостійності регіону, в тому числі питання приєднання до інших територій.
При цьому, про стан виконання доручення щодо проведення вказаного антиукраїнського мітингу, ОСОБА_4 того ж дня двічі доповідав особисто ОСОБА_6 по телефону.
27 березня 2014 року, з метою надання детальної доповіді про хід виконання отриманого злочинного доручення щодо підготовки та проведення проросійських мітингів в місті Мелітополь, перетнувши о 9 годині 58 хвилин пункт пропуску через державний кордон України «Новоазовськ» Донецької області, ОСОБА_4 виїхав до міста Таганрог Російської Федерації, де особисто зустрівся з ОСОБА_6 .
Під час зустрічі ОСОБА_4 доповів ОСОБА_6 про стан виконання його доручення, після чого для забезпечення успішного виконання підривної діяльності проти України, особисто отримав від останнього грошові кошти в розмірі 3 тисяч доларів США.
29 березня 2014 року, продовжуючи виконувати отримане від представника спецслужб Російської Федерації ОСОБА_6 злочинне доручення щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Запорізькій області, в місті Мелітополь, ОСОБА_4 було організовано проведення мітингу, під час якого мешканців міста закликали до непокори діючій в Україні державній владі, називаючи її «Київською хунтою», необхідності проведення референдуму щодо політичної та економічної самостійності регіону, зміни унітарного устрою України на федеративний.
4 квітня 2014 року, з метою чергової доповіді про стан виконання злочинного завдання, ОСОБА_4 о 9 годині 5 хвилин перетнув пункт пропуску через державний кордон України «Новоазовськ» Донецької області та виїхав до міста Ростов-на-Дону Російської Федерації, де особисто зустрівся з ОСОБА_6 .
В ході зустрічі ОСОБА_4 доповів ОСОБА_6 про стан виконання його доручення, після чого для продовження виконання підривної діяльності проти України, особисто отримав від останнього грошові кошти в розмірі 2 тисяч доларів США.
5 квітня 2014 року, на виконання доручення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 було організовано ходу вулицями міста Мелітополь з використанням російських стягів, а також лозунгів та транспарантів щодо проведення референдуму за федералізацію України, а також проти проведення виборів Президента України.
Про проведену проросійську ходу, того ж дня ОСОБА_4 особисто доповів ОСОБА_6 по телефону.
7 квітня 2014 року, під час телефонної розмови з представником спецслужб Російської Федерації ОСОБА_6 , ОСОБА_4 стало достовірно відомо про те, що на території Донецької області створено так звану «Донецьку Народну Республіку», основною метою діяльності якої є зміна меж території і державного кордону України, створення вказаного незаконного державного утворення на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
Крім цього, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 , що поряд з виконанням функцій представника спецслужб Російської Федерації, він одночасно є і міністром оборони командувачем ополчення так званої «Донецької Народної Республіки», у зв`язку з чим ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 нове злочинне доручення про надання йому допомоги в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду її суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та економічній безпеці, шляхом здійснення вербувальної роботи - втягнення, схилення та подальше залучення до протиправної діяльності «Донецької Народної Республіки» й до лав незаконних військових формувань останньої, осіб боєздатного віку з числа мешканців Запорізької області, які в подальшому будуть вчиняти терористичні акти на території Запорізької та інших областей Південно-Східного регіону України, із використанням вогнепальної зброї та вибухових речовин.
В порушення ст.65 Конституції України щодо обов`язку громадянина України захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, шанувати її державні символи, ОСОБА_4 погодився виконати зазначене злочинне доручення представника іноземної держави.
Для виконання отриманого від ОСОБА_6 завдання, в травні 2014 року, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з мешканцем міста Мелітополь ОСОБА_7 .
Відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності, завербованих осіб ОСОБА_4 мав відправляти до міста Донецьк, де їх зустрічав ОСОБА_7 , який записував до лав незаконно створених військових формувань, в тому числі й так званого батальйону «Запоріжжя», а після цього розміщував у військових таборах, забезпечуючи амуніцією та озброєнням.
З цією метою, протягом травня червня 2014 року, ОСОБА_4 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 було створено групу з числа мешканців Запорізької області, завданням якої було надання їм допомоги у підшукуванні осіб для їх подальшого вербування до складу незаконних військових формувань «Донецької Народної Республіки». До вказаної групи увійшли мешканці міста Мелітополь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також мешканець міста Запоріжжя ОСОБА_10 .
Так, в середині травня 2014 року, в місті Мелітополь Запорізької області, ОСОБА_4 під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 , повідомив йому про те, що він збирається виїхати до міста Донецьк та міста Слов`янськ Донецької області, тобто території, яка контролюється так званою «Донецькою Народною Республікою», до військових формувань якої входить і так званий батальйон «Запоріжжя», до лав якого необхідно набирати осіб чоловічої статі з числа мешканців Запорізької області, у зв`язку з чим, ОСОБА_4 надав ОСОБА_9 вказівку щодо підшукання осіб, бажаючих вступити до лав військових формувань « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
3 червня 2014 року, ОСОБА_4 , під час телефонної розмови з ОСОБА_9 , повідомив останньому про те, що він знаходиться в місті Слов`янськ Донецької області, куди ОСОБА_9 потрібно приїхати разом із підшуканими ним чоловіками для прийняття участі у незаконних військових формуваннях «Донецької Народної Республіки», де їм буде надано все необхідне військове спорядження для здійснення збройного спротиву військовослужбовцям Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області.
21 та 25 травня 2014 року, на виконання спільного з ОСОБА_4 злочинного плану, ОСОБА_7 під час телефонних розмов з ОСОБА_10 , повідомив останньому про те, що він разом з ОСОБА_4 знаходяться на території «Донецької Народної Республіки», до військових формувань якої, в тому числі і так званого батальйону «Запоріжжя», необхідно набирати осіб чоловічої статі з числа мешканців Запорізької області, у зв`язку з чим, зобов`язав ОСОБА_10 підшукати осіб, бажаючих вступити до лав військових формувань « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
24 травня 2014 року, виконуючи спільний з ОСОБА_4 злочинний намір, ОСОБА_7 під час телефонної розмови з ОСОБА_8 , повідомив останньому про те, що він знаходиться на території «Донецької Народної Республіки», де ним разом ОСОБА_11 створюються військові формування, в тому числі так званий батальйон «Запоріжжя», до складу яких необхідно набирати осіб чоловічої статі з числа мешканців Запорізької області, у зв`язку з чим, зобов`язав ОСОБА_8 підшукати осіб, бажаючих вступити до лав військових формувань « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
У подальшому, 2 червня 2014 року, ОСОБА_4 прибув до міста Слов`янськ Донецької області, де зустрівся з представником спецслужб Російської Федерації ОСОБА_6 та доповів йому про стан виконання отриманого завдання щодо здійснення підривної діяльності проти України на шкоду її суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та економічній безпеці, шляхом проведення вербувальної роботи - втягнення, схилення та подальше залучення до протиправної діяльності терористичної організації «Донецька Народна Республіка» й до лав незаконних військових формувань останньої, осіб боєздатного віку з числа мешканців Запорізької області.
Перебуваючи протягом 2 - 3 червня 2014 року в місті Слов`янськ Донецької області, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 завдання щодо продовження вербування осіб до незаконних військових формувань терористичної організації «Донецька Народна Республіка», а також необхідності виїзду до АР Крим з метою передачі важливих відомостей представникам Російської Федерації.
З метою виконання отриманого завдання, 4 червня 2014 року ОСОБА_4 прибув з міста Слов`янськ Донецької області до міста Мелітополь Запорізької області, проте виконати його та продовжити свою злочинну діяльність він не зміг, у зв`язку із припиненням останньої співробітниками Служби безпеки України.
Крім того, ОСОБА_4 , протягом травня-червня 2014 року, сприяв діяльності терористичної організації «Донецька Народна Республіка» на території Донецької області.
З цією метою, діючи умисно, на виконання свого наміру, 20 травня 2014 року, ОСОБА_4 , за попередньою змовою із мешканцем міста Мелітополь ОСОБА_12 , виїхав до міста Донецьк, де в будівлі Донецької державної обласної адміністрації, особисто зустрівся з самопроголошеним головою президіуму Верховної ради співголовою тимчасового уряду терористичної організації «Донецька Народна Республіка» ОСОБА_13 .
Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 надав свою згоду на сприяння діяльності терористичної організації «Донецька Народна Республіка», шляхом організації та створення окремих військових підрозділів та здійснення вербувальної роботи - втягнення, схилення та подальше залучення до незаконних військових формувань останньої, осіб боєздатного віку з числа мешканців Запорізької області.
При цьому, відповідно до заздалегідь обумовлених ролей злочинної діяльності, ОСОБА_14 підшуковував на території Запорізької області радикально налаштованих осіб, які не сприймають органи державної влади України, для участі у терористичній діяльності «Донецької Народної Республіки», яких потім направляв в місто Донецьк до ОСОБА_7 , який записував їх до лав незаконно створених військових формувань, в тому числі й так званого батальйону «Запоріжжя», а після цього розміщував у військових таборах, забезпечуючи амуніцією та озброєнням для здійснення збройного спротиву військовослужбовцям Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області. З цією метою, протягом травня червня 2014 року, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , створено групу з числа мешканців Запорізької області, завданням якої було надання їм допомоги у підшукуванні осіб для їх подальшого вербування до складу незаконних військових формувань «Донецької Народної Республіки». Зокрема, до вказаної групи увійшли мешканці міста Мелітополь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також мешканець міста Запоріжжя ОСОБА_10 .
Протягом травня-червня 2014 року, ОСОБА_4 підтримував зв`язок із членами вказаної групи шляхом надання їм, як особисто, так і через ОСОБА_7 , вказівок на підшукання осіб чоловічої статі з числа мешканців Запорізької області, які бажають вступити до лав військових формувань « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для здійснення збройного спротиву військовослужбовцям Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області.
2 та 3 червня 2014 року, перебуваючи в місті Слов`янськ Донецької області, ОСОБА_4 отримав від самопроголошеного міністра оборони командувача ополченням терористичної організації « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_6 завдання щодо продовження вербування осіб до незаконних військових формувань вказаної терористичної.
З метою виконання отриманого завдання, 4 червня 2014 року ОСОБА_4 прибув з міста Слов`янськ Донецької області до міста Мелітополь Запорізької області, проте виконати його та продовжити свою злочинну діяльність він не зміг, у зв`язку із припиненням останньої співробітниками Служби безпеки України.
2 вересня 2014 року строк досудового слідства у кримінальному провадженні №0000038 від 04.06.2014 було продовжено до п`яти місяців, тобто до 4 листопада 2014 року.
4 вересня 2014 року слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Запоріжжя строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 16 години 20 хвилин 4 листопада 2014 року.
9 вересня 2014 року підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_15 повідомлено про закінчення досудового розслідування й цього ж дня вони ознайомились зі всіма матеріалами кримінального провадження.
9 вересня 2014 року підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_16 отримали копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
9 вересня 2014 року обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування, а також розписками підозрюваного та його захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, скеровано до прокуратури Запорізької області.
11 вересня 2014 року прокурором, який здійснював процесуальне керівництво, кримінальне провадження №0000038 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 111. ч. 1 ст.258-3 КК України, закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст.284 КК України, а дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - припинено.
23 жовтня 2014 року постанову від 11.09.2014 про закриття кримінального провадження №0000038, скасовано, а кримінальне провадження повернуто слідчому відділу УСБУ в Запорізькій області для здійснення досудового розслідування.
7 листопада 2014 року винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у розшук, яку того ж дня для виконання направлено до оперативного підрозділу УСБУ в Запорізькій області.
7 листопада 2014 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000038 за підозрою ОСОБА_4 за ч.І ст. 111, ч.І ст.258-3 КК України, зупинено на підставі п.2 ч.І ст.280 КПК України, у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінального відповідальності і його місцезнаходження не відоме.
На підставі викладеного, просить слідчого суддю застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них до суду не надходило.

Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З матеріалів справи вбачається, що слідчий та прокурор належним чином повідомлялися про розгляд справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали додані до клопотання, приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 09 грудня 2020 року старший слідчий в ОВС 1-го відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу, по кримінальному провадженню № 0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 09 грудня 2020 року дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3 КК України. Виконання ухвали про здійснення приводу доручено органу, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження. Строк дії ухвали встановлено до 09 червня 2021 року.

Станом на 11 червня 2021 року ОСОБА_4 не затримано, місце його перебування не встановлене.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Прокурор, слідчий не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю слідчого, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до листа № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до кримінального процесуального кодексу України» слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК). Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, слідчого, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Ухвалу слідчого судді, суду про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого має бути виконано у строк, встановлений у цій ухвалі. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії (ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3КПК). У зв`язку з цим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою слідчий суддя залишає без розгляду.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2020 року не затримано та не доставлено до суду для розгляду клопотання стосовно обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя позбавлений законних підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим, вважає за необхідне клопотання слідчого залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення СВ Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1