В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2021 р. Справа153/280/21

Провадження1-кп/153/23/21-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025
про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у червні місяці 15 числа у селі Добрянка Ямпільського району Вінницької області, проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , із не повною загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, не працюючого, інвалідності не має, громадянина України, раніше судимого 16.12.2019 Ямпільським районним судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних та корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний кримінальний проступок за наступних обставин: Приблизно о 10 годині 00 хвилин 15 лютого 2021 року в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 між обвинуваченим ОСОБА_5 та його знайомим потерпілим ОСОБА_6 на побутовому ґрунті виникла словесна суперечка. Під час суперечки у обвинуваченого ОСОБА_5 виник прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 . Так, обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, протиправно, власною головою наніс один удар в обличчя потерпілому ОСОБА_6 в ділянку носа, після чого, кулаком правої руки наніс два удари в обличчя потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяв тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичного експерта Могилів-Подільського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №38 від 16.02.2021 тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_6 у вигляді синця на верхній та нижній повіці лівого ока, який сходиться у внутрішнього кута; забій м`яких тканин спинки носа; синця на лівому скаті носа в середній третині; синця на верхній повіці правого ока; садна в лобній ділянці зліва від середньої лінії; синця в ділянці лівої вилиці; синця на верхній губі зліва, які всі у сукупності та кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, суду пояснив, що він посперечався із потерпілим і наніс йому декілька ударів рукою та головою. Вказав, що на той час перебував у стані алкогольного сп`яніння. Шкодує про вчинене. Просив суд суворо не карати. Вказав, що немає за що його садити в тюрму, так як вони можуть примиритися із потерпілим. Просив йому дати можливість виправитися.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№1782 від 22.03.2021, в якій просив кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України розглянути у його відсутність, так як він на даний час перебуває у зоні проведення ООС. Щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 покладається на розгляд суду.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченого, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_5 про заподіяння 15.02.2021 легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .
Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 встановленою, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, ставлення потерпілого до обвинуваченого та вчиненого ним діяння відносно нього.
Визнання вини, щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, у відповідності із ст.66 КК України суд відносить до пом`якшуючих вину ОСОБА_5 обставин.
Вчинення кримінального проступку особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, суд відносить до обставин, які обтяжують покарання у відповідності із ст.67 КК України.
Суд не може визнати такою, що обтяжує обвинувачення ОСОБА_5 обставину як рецидив злочину, так як рецидив може бути лише щодо вчинення злочину, а не кримінального проступку.
При призначенні покарання судом також враховуються характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_5 , а саме те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується вимогою від 15.02.2021 №905 та вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 16.12.2019 №153/127/18. Довідкою-характеристикою №39 від 17.02.2021, з якої встановлено, що ОСОБА_5 не працює, зловживає спиртними напоями, авторитетом та повагою в односельчан не користується.
Тому, із врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи думку сторони обвинувачення, а також думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства. Тому, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України.
Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Суд звертає увагу на те, що обвинуваченого ОСОБА_5 16.12.2019 засуджено вироком Ямпільського районного суду Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Проте, частиною 3 статті 72 КК України передбачено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, ОСОБА_5 вважається засудженим до основного покарання у виді штрафу, а тому на підставі ст.71 КК України покарання за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 16.12.2019 повинно виконуватись самостійно.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст.71 КК України, з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України, за сукупністю вироків призначити покарання, визначене за даним вироком, та за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 16.12.2019, які виконувати самостійно.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ямпільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий ОСОБА_1