Провадження № 1-кп/369/488/21
В И Р О К
іменем України
22.02.21 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0005471 від 13.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працює кровельником по найму, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимості згідно ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
12.11.2019 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману з метою обернення його на свою користь та корисливий мотив, перебуваючи поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_3 , попросив ОСОБА_5 скористатись належним останньому мобільним телефоном для здійснення дзвінка, після чого, ОСОБА_5 , не здогадуючись про злочинний намір ОСОБА_4 , добровільно передав йому мобільний телефон марки «Huawei P Smart» синього кольору, укомплектований SIM-картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.

Після вчиненого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, незаконно набутим майном розпорядився на власний розсуд , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3823/19 від 18.11.2019 року, становить 4274 грн. 10 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, докази щодо фактичних обставин справи не оспорює.

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

У відповідності до ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також те, що наявні у кримінальному провадженні докази стосовно фактичних обставин учасниками судового провадження не оспорюються, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які не оспорюються.

Суд визнає, що обвинувачений дав суду правдиві показання, які узгоджуються з обставинами, встановленими досудовим розслідуванням.

Суд визнає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано невірно за ч.2 ст. 190 КК України, оскільки судом встановлено, що 18.11.2020 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_4 звільнений від покарання, призначеного 21.05.2018 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч.1, ч.2 ст.185; ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Ухвала набрала чинності 26.11.2020 року, що свідчить про відсутність у обвинуваченого судимостей, кваліфікуючої ознаки повторність.

Так вина обвинуваченого у вчиненні шахрайства доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, не має судимості згідно ст. 89 КК України, працює кровельником по найму, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та призначає покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміни місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у справі: мобільний телефон марки «Huawei P Smart», який переданий на зберігання потерпілому, залишити у користуванні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1