ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/401/21 Справа № 208/7430/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги виконавчого директора ТДВ Автопромінь ОСОБА_8 та прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000262,

В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року задоволено клопотання начальника сектору дізнання Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та накладено арешт на вилучене в ході огляду 03 листопада 2020 року майно, а саме транспортний засіб Volkswagen білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , позбавивши власника ОСОБА_9 та користувача ТОВ Автопромінь права на відчуження вказаного транспортного засобу.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98, 167 КПК України та положенням ст. 170 КПК України, а тому вбачаються підстави для накладення на нього арешту з метою збереження речових доказів.
Вказує, що клопотання необхідно задовольнити частково, шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати, постанови нову ухвалу, якою клопотання дізнавача залишити без задоволення.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що неможливо було підготувати апеляційну скаргу, оскільки було оголошено лише вступну та резолютивну частину, повний текст ухвали було отримано 24.02.2021 року.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що прокурор отримав ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16.12.2020 року та протягом 72 годин повинен був звернутися до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з усуненими недоліками новим клопотанням, проте до суду клопотання про арешт майна подано лише 04.01.2021 року, до того ж без клопотання про поновлення пропущених строків, а тому строк звернення до суду прокурором порушено без поважних причин і клопотання задоволенню не підлягає.
Вказує, що прокурор не виконав ухвалу апеляційного суду тому, що клопотання про арешт майна було подано не прокурором, а лише начальником сектору дізнання Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Також зазначає, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею з порушенням вимог ст. 172 КПК України, що є підставою для скасування.

В апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати, постанови нову ухвалу, якою клопотання дізнавача задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що повний текст ухвали слідчого судді отримано лише 02.03.2021 року, сторонам у справі не повідомлено про точну дату та час оголошення судового рішення, а тому прокурор не мав змоги знати мотиви ухвалення судового рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що майно, вказане в клопотанні, визнано дізнавачем речовим доказом, часткове задоволення клопотання лише в частині заборони його відчуження та не накладення в частині користування в подальшому може ускладнити або взагалі зробити неможливим збереження цього речового доказу.
Вказує, що стороною обвинувачення наголошувалось про намір та необхідність у призначенні та проведенні додаткових судових експертиз щодо встановлення факту внесення змін до вузлів.
Також зазначає, що формулюванням позбавивши власника ОСОБА_9 суд фактично узаконив за ОСОБА_9 право власності на транспортний засіб, при цьому останній не надав жодного підтверджуючого документу про набуття права власності чи користування автомобілем.
Також вказує, що описова частина ухвали слідчого судді не відповідає дійсності щодо обсягу підтримання стороною обвинувачення клопотання.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити, заперечував проти апеляційної скарги директора ТДВ Автопромінь.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу директора ТДВ Автопромінь просив її задовольнити, заперечував проти апеляційної скарги прокурора.

Мотиви апеляційного суду.
Щодо строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає, що оскільки 08 лютого 2021 року було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, сторони по справі були позбавлені можливості знати мотиви прийнятого рішення, а тому в даному випадку, прокурору та директору ТДВ Автопромінь строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді необхідно поновити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Дані вимоги Закону слідчим суддею враховано не в повному обсязі.

Так, з матеріалів клопотання та доводів і пояснень учасників судового розгляду вбачається, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб Volkswagen білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Об`єктом дослідження під час розгляду клопотання слідчого були саме ті обставини, з якими Закон передбачає можливість накладення арешту на майно в даному випадку на транспортний засіб.

Згідно положень ст. 290 КК України кримінальним правопорушенням є знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

При цьому згідно ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів.

Як вбачається з матеріалів провадження, 03.11.2020 року, близько 11.35 годин, надійшло повідомлення до Кам`янського ВП про те, що співробітниками УПП в Дніпропетровській області за адресою: м. Кам`янське, вул. Республіканська, 16, було виявлено автомобіль Фольцваген д.н.з. НОМЕР_2 номер кузова якого не відповідає номеру внесеного до свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу. Даний транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .у відповідності до постанови слідчого від 30.05.2019 року вказані автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію у даному кримінальному провадженні визнанні речовими доказами.

За даним фактом 03.11.2020 року слідчим слідчого відділу Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відомості про дане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262.

03.11.2020 р. СОГ Кам`янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області було оглянуто транспортний засіб Фольцваген білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова - НОМЕР_3 . В ході огляду транспортного засобу Фольцваген під час звіряння виявленого номеру кузова НОМЕР_3 з номером кузова зазначеного у свідоцтві вище вказаного транспортного засобу - НОМЕР_4 встановлено, що вказані номери мають розбіжності . даний факт свідчить про заміну чи підробку номеру кузова вище вказаного транспортного засобу, без внесення відповідних змін до реєстраційних документів.

Під час огляду було вилучено транспортний засіб Фольцваген білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова - НОМЕР_3 та поміщено на зберігання до майданчику тимчасового тримання автотранспорту за адресою: АДРЕСА_2 .

Так у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказане майно, на яке слідчим суддею накладено арешт, безумовно підпадає під критерії положень ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки автомобіль містить сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

На думку апеляційного суду ненакладення арешту на даний транспортний засіб з позбавленням права власника, користувача вказаного вище майна можливості відчуження та розпорядження вищевказаним майном, а також його повернення, про що в поданій апеляційній скарзі просить директор ТДВ Автопромінь, унеможливить належну фіксацію слідової інформації, наявну на транспортному засобі, може перешкодити належному здобуттю та фіксації доказів у кримінальному провадженні, та встановленню всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення. Позбавленням права власника, користувача вказаного транспортного засобу можливості його відчуження не зменшить ризиків втрати слідової інформації, наявної на транспортному засобі.

Враховуючи викладене, з огляду на необхідність збереження даного майна, яке містить на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне накласти арешт на транспортний засіб Volkswagen білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ., оскільки таке обмеження права власності, його можливі негативні наслідки для власника чи користувачів є на даний час розумними та співрозмірними із завданням даного кримінального провадження, враховуючи також те, що згідно із Законом України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.

Доводи апеляційної скарги директора ТДВ Автопромінь, жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про необхідність застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження.

В свою чергу, як вже встановлено апеляційним судом, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора, оскільки часткове задоволення клопотання лише в частині заборони його відчуження та не накладення в частині користування та розпорядження в подальшому може ускладнити збереження речового доказу. Крім того, враховуючи й той факт, що є необхідність у призначенні та проведенні додаткових судових експертиз щодо встановлення факту внесення змін до вузлів.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги директора ТДВ Автопромінь слід відмовити, апеляційну скаргу прокурора -задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постанови нову ухвалу, якою клопотання начальника сектору дізнання Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області задовольнити.

Керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання виконавчого директора ТДВ Автопромінь ОСОБА_8 та прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури про поновлення строку на апеляційне оскаження ухвали слідчого судді задовольнити та поновити останнім строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року.
Апеляційну скаргу виконавчого директора ТДВ Автопромінь ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000262 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника сектору дізнання Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на вилучене в ході огляду 03 листопада 2020 року майно, а саме транспортний засіб Volkswagen білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , позбавивши власника ОСОБА_9 та користівача Товариство з додатковою відповідальністю Автопромінь права на відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4