ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/538/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2021 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0007536 від 13.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2019 року близько 07 год. 45 хв. ОСОБА_7 перебував на стадіоні за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 6, де побачив ОСОБА_4 , з яким в нього раніше виникали конфлікти з приводу висловлювання нецензурними словами в громадському місці.

В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , на фоні виниклих неприязних відносин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_4 , та тримаючи в правій руці предмет, схожий на ніж, почав умисно наносити удари в різні частини тіла, спричинивши таким чином ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правої щічної ділянки, тильної та долонної поверхні лівої кисті, відкриту травму правого колінного суглобу - різану рану поверхні колінного суглобу та верхньої третини гомілки з пошкодженням (пересіченням) передньої хрестоподібної зв`язки.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України визнав частково та суду пояснив, що дійсно 13.10.2019 року близько 07 год. 45 хв. він перебував на стадіоні за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 6, де зустрів потерпілого ОСОБА_4 , який почав його ображати, після чого виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 почав наносити йому тілесні ушкодження, а він, захищаючись, почав наносити йому удари ножем у відповідь з метою самозахисту. Цивільний позов потерпілого визнав частково, а саме на суму 4900 грн.

Проте, вина обвинуваченого ОСОБА_7 в обсязі дій, зазначених у мотивувальній частині вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що 13.10.2019 року близько 07 год. 45 хв. він займався спортом на стадіоні за адресою: АДРЕСА_2 , де до нього підійшов обвинувачений та на фоні раніше виниклого конфлікту, почав безпричинно наносити йому ножем тілесні ушкодження в різні частини тіла. Внаслідок цього він отримав зазначені в обвинувальному акті тілесні ушкодження.

Крім показів потерпілого вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 13.10.2019 р. вбачається, що в цей день приблизно о 07-45 год. невстановлена особа у ході словесної перепалки нанесла йому тілесні ушкодження із застосуванням ножа /а.с. 83-84/.

В ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 останній на місці розповів про перебіг обставин події, яка мала місце приблизно о 08-00 год. 13.10.2019 р. та показав механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 /а.с.85/.

В ході слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 останній на місце розповів про перебіг обставин події, яка мала місце приблизно о 08-00 год. 13.10.2019 р. та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень з боку обвинуваченого ОСОБА_7 /а.с.86/.

Протоколом огляду місця події від 13.10.2019 р. зафіксований спортивний майданчик по АДРЕСА_2 , де виявлено сліди бурої речовини та фрагменти скла з залишками бурої речовини /а.с.87-91/.

Іншим протоколом огляду місця події від 13.10.2019 р. зафіксована ділянка місцевості поряд зі спортивним майданчиком за адресою: АДРЕСА_3 , де були також виявлені сліди бурого кольору, біля дверей під`їзда, ліфта /а.с. 92-95/.

Покази потерпілого щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченим об`єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 042-2268-2019 від 18.11.2019 р., з якого вбачається, що внаслідок нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 останній зазнав середньої тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді різаної рани правої щічної ділянки, тильної та долонної поверхні лівої кисті, відкриту травму правого колінного суглобу - різану рану поверхні колінного суглобу та верхньої третини гомілки з пошкодженням (пересіченням) передньої хрестоподібної зв`язки. /а.с. 119-123/

Аналіз наведених обставин та доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_7 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та його дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.1 ст.122 КК України.

Разом з тим, обговорюючи позицію обвинуваченого про відсутність умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, які він заподіяв захищаючись від протиправних дій потерпілого ОСОБА_4 під час нанесення потерпілим йому тілесних ушкоджень, суд враховує, що зазначена позиція спростовується сукупністю вищенаведених та досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема показами потерпілого ОСОБА_4 , який стверджував, що під час конфлікту саме обвинувачений ОСОБА_7 почав наносити йому тілесні ушкодження. При цьому суд враховує, що обвинувачений на підтвердження своєї позиції не надав належних доказів, які б свідчили про те, що він також отримав тілесні ушкодження, оскільки ОСОБА_7 підтвердив в судовому засіданні, що не звертався за медичною допомогою.

Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, та які узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого у судовому засіданні підтверджена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, які б помякшували та обтяжували покарання обвинуваченому, передбачені відповідно ст.ст. 66,67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію потерпілого, який наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, ураховуючи, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, є особою пенсійного віку, хоча і частково, але визнав протиправний характер своїх дій, позицію прокурора, яка в судових дебатах вважала за доцільне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Обговорюючи законність та обґрунтованість цивільного позову потерпілого, суд приходить до наступного висновку.

Потерпілим до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути з обвинуваченого, як винного у вчиненні злочину, моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

В обґрунтування розміру моральної шкоди потерпілий зазначив, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого він зазнав душевних страждань, які полягали в тому, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, пов`язаний з необхідністю проходження лікування, втратив роботу.

Дослідивши цивільний позов потерпілого суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
За змістом ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом об`єктивно встановлено, що внаслідок завданих обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 останній зазнав душевних страждань.
Враховуючи наведені обставини, тяжкість скоєного кримінального правопорушення та наявні докази на підтвердження заподіяної моральної шкоди, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову в цій частині у розмірі 60 000 тисяч гривень.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 / три/ роки.
На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 / два/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 « Про відшкодування моральної шкоди» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 60 000 /шістдесят тисяч/ гривень.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1892 /одна тисяча вісімсот дев`яносто дві/ гривні 90 копійок на користь держави.

Речові докази: два змиви речовини бурого кольору, три змиви речовини бурого кольору, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м . Києві за квитанцією № 001048 від 23.11.2019 р. знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1