Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

08 жовтня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника-адвокат ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 19 грудня 2019 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 19 грудня 2019 року задоволено подання фахівця Сарненського РВ філії ДУ «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

Направлено засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 16 січня 2018 року у виді обмеження волі на строк 2 роки.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання фахівця Сарненського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і його направлення для відбування призначеного покарання.

На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що під час розгляду подання органу пробації судом було встановлено, що покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, він виконував, зокрема не допускав порушень обов`язку щодо реєстрації в органі пробації, не залишав свого місця проживання. Вказав на те, що зазначаючи в ухвалі про притягнення його до адміністративної відповідальності вісім разів, суд не врахував характер та час вчинення ним адміністративних правопорушень, не з`ясував причини їх вчинення.

Зокрема, адміністративне правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності 30.09.2017 р., було ним вчинене 21.09.2017 р., тобто до ухвалення вироку від 16.01.2018 р.

Адміністративні правопорушення від 27.05.2018 р. та 14.02.2019 р., за які його було притягнуто до відповідальності, обумовлені тим, що він фактично проживає у зоні дії дорожніх знаків 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» з табличкою до вказаного дорожнього знаку 7.4.1 «Суботні, недільні та святкові дні» та 7.4.6 «з 20.00 до 08.00 год.» по АДРЕСА_1 . Зазначив, що його неодноразово зупиняли працівники поліції, яким він пояснював, що проживає за вкзаною адресою і відповідно до абзацу 5 пункту 3.43 розділу 33 Правил дорожнього руху, дія знаків 3.1-3.8 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні.

Щодо його притягнення до адміністративної відповідальності 06.08.2018 року, апелянт зазначив, що порушення п.9.9.б Правил дорожнього руху України, не передбачено ч.1 ст.122 КУАП. Також засуджений зазначив про неправомірність його притягнення до адміністративної відповідальності і в ряді інших випадків, зазначивши, що він не вчиняв умисних порушень, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, життя та здоров`я громадян.

Вказав, що не було витребувано підтвердження про письмове попередження щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, як це передбачено ч.ч.2-4 ст.166 КВК України.

При цьому, засуджений заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження даної ухвали, оскільки повний текст судового рішення він отримав 20.12.2019 р., про що є відповідна відмітка у матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних доводів та залишення ухвали місцевого суду без змін, дослідивши матеріали судового провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст ухвали ОСОБА_5 отримав 20.12.2019 р., після чого 27.12.2019 р. здійснив поштове відправлення з апеляційною скаргою, а отже процесуальницй строк на оскарження вказаного рішення він не пропустив.

Відповідно до імперативних вимог ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Водночас, як встановлено ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Ураховуючи принцип правової визначенності колегія суддів вважає, що вказане правило поширюється і на засуджених осіб.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 16 січня 2018 року засуджений Сарненським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст.75 КК України його звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

09 грудня 2019 року Сарненським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» було внесено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Так, ч.2 розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказ Міністерства юстиції України 29 січня 2019 року № 272/5, передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Безпосередньо такі вимоги закріплено ч.3 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Водночас, як вбачається із зазначеного подання, підставою для його внесення слугувало те, що протягом 2018 та 2019 років ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст.121, 122, 126 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху України, а саме порушення дії дорожніх знаків 3.2, 7.4.1, 7.4.6, порушення п.9.9.б (після зупинки транспортного засобу не увімкнено аварійну сигналізацію), п.8.7.3 "б" (проїзд на жовтий сигнал світлофора), керування транспортним засобом без страхового поліса обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Колегія суддів зауважує, що вказані порушення, допущені ОСОБА_5 , що потягли за особою притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафів, не спричинили жодних негативних наслідків або певної шкоди іншим учасникам дорожнього руху та іншим особам.

Разом з тим, встановлені під час апеляційного розгляду характер даних адміністративних правопорушень та причини їх вчинення, на переконання колегії суддів, не можуть беззаперечно свідчити про небажання засудженого ОСОБА_5 стати на шлях виправлення.

При цьому, з матеріалів особової справи ОСОБА_5 вбачається, що засуджений дотримувася обов`язків, покладених на нього вироком суду, з`являвся на реєстрацію без жодних порушень.

Окрім того, за вимогами ч.4 ст.107 КПК, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим Частина четверта статті 107 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2213-VIII від 16.11.2017.

Водночас, згідно припису ч.6 ст.107 КПК, незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Разом з тим, під час прослуховування звукозапису судового засіданн, колегією суддів встановлено, що місцевим судом не здійснювалась відеофіксація судового засідання, під час якого розглядалось зазначене подання.

Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Невиконання місцевим судом вказаних вище вимог ст.107 КПК, у свою чергу, є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, згідно ст.407 цього Кодексу.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до переконання, що місцевим судом було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущено неповноту судового розгляду, а тому вказана ухвала підлягає скасуванню. При цьому, встановлені під час апеляційного розгляду фактичні обставини даного судового провадження, дають підстави для відмови у поданні органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 та направлення його для відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 19 грудня 2019 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання фахівця Сарненського РВ філії ДУ «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 .

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3