Справа № 206/4487/20
Провадження № 1-кс/206/388/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2020 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ
Слідчий звернувся із клопотанням, погодженим прокурором, про тимчасовий доступ до речей і документів.
Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що до СВ ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від оперуповноваженого СКП ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт з матеріалами про те, що при виконанні умов договору № 306-18 від 12.06.2019 службовими особами АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄРДПОУ НОМЕР_1 ), за попередньою змовою групою осіб протягом липня-серпня 2019 року, шляхом зловживання службовим становищем розтрачено грошові кошти. Сума завданих збитків встановлюється. За вказаним фактом 16.09.2020 СВ ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036, правова кваліфікація ч.3 ст.191 КК України. Під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження з доданих до рапорту документів, а саме договору №306-18 від 12.06.2019 встановлено, що 12.06.2019 року між державним підприємством « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та Акціонерним товариством « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було укладено договір №306-19, згідно якого Акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 » бере на себе зобов`язання виконати розробку концептуального проекту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а результатом виконання роботи є науково-технічна продукція. Строк виконання вказаних робіт лютий 2020 року. Згідно рапорту оперуповноваженого СКП ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , та виписки по рахунку № НОМЕР_2 3736) 11.07.2019 на розрахунковий рахунок Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за умовами виконання договору № 306-18 від 12.06.2019 замовником (ДП « ІНФОРМАЦІЯ_4 ») було переведено грошові кошти (в якості передплати) в розмірі 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) гривень. Із вказаної суми 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) гривень частина коштів, а саме 470 000 (чотириста сімдесят тисяч) гривень посадовими особами Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було направлено на виплату заборгованості по зарплатні окремим співробітникам. Також, згідно отриманої інформації, 07.08.2019 посадовими особами Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » грошові кошти в розмірі 728 500 (сімсот двадцять вісім тисяч п`ятсот) гривень було переведено на розрахунковий рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ЄРДПОУ НОМЕР_3 ), нібито за договором з переуступки права на витребування боргу. Однак, заборгованість із заробітної платні Акціонерним товариством « ІНФОРМАЦІЯ_1 » повністю не погашена, та на час розрахунку складала 700 000 (сімсот тисяч) гривень. Також згідно отриманої інформації заборгованість Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » перед державою по Єдиному соціальному внеску складала 1 000 000 гривень, а також борг по сплаті податку з доходів фізичних осіб також склав 1 000 000 гривень. При перерахуванні боргу АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на рахунок № НОМЕР_4 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ЄРДПОУ НОМЕР_3 ) вказали призначенням платежу «Погашення заборгованості згідно договору відступлення прав вимоги б/н від 02.10.2014 року». Згідно картки рахунку 6852 за 3 квартал 2019 року, 29.07.2019 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ЄРДПОУ НОМЕР_3 ) отримало борг у розмірі 1422000 гривень від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ). Згідно договору № 306-19 від 12.06.2019 між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄРДПОУ НОМЕР_1 ) та ДП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (ЄРДПОУ НОМЕР_6 ) ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » станом на 12.06.2019 мало рахунок № НОМЕР_7 в банку Публічне Акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , МФО НОМЕР_9 ) за адресою: АДРЕСА_1 . Виходячи з викладеного існують ґрунтовні підстави вважати, що посадові особи Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зловживаючи своїм службовим становищем, безпідставно перерахували на рахунок сумнівного підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » грошові кошти, отримані як передоплата за договором № 306-19 від 12.06.2019, тим самим вчинили безпідставну розтрату грошових коштів. В зв`язку з викладеним, з метою доведення або спростування факту безпідставної розтрати грошових коштів, виникає необхідність в отриманні документації, що знаходиться в розпорядженні Публічного Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_7 », за розрахунковим рахунком НОМЕР_7 , який відкрито на АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за період часу з 12.06.2019 року по 16.09.2020 року.

Слідчий, повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явився, надіслав на електрону адресу суду заяву про розгляд клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів без його участі.

Прокурор, повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явився.
Дослідивши подані матеріали в їх сукупності, вважаю, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає ч. 2 ст. 131 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Слідчий суддя вважає за необхідне, також, послатися на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.
Частинами 5, 6 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Частинами 1, 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національної поліції, Національному антикорупційному бюро України, Антимонопольного комітету України - на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу.
Згідно п. 3.5 глави 3 Постанови Правління Національного банку України № 267 від 14.07.2006 «Про затвердження Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці», банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо вони зазначені в документах, договорах та операціях клієнта, якщо інше не зазначено в дозволі клієнта або рішенні суду, а також, коли така інформація надається відповідно до вимог пунктів 3, 3-1 та 3-2 частини першої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».
В той же час, матеріали справи не містять жодного доказу звернення органів прокуратури України чи Національної поліції з вимогою до Публічного Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_7 », щодо розкриття інформації, яка містить банківську таємницю стосовно операцій за рахунками, яку слідчий має на меті отримати шляхом застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме отримання тимчасового доступу до речей і документів.

Також, матеріали справи не містять і доказів відмови Публічного Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_7 » в розкритті інформації, яка містить банківську таємницю на вимогуорганів прокуратури України чи Національної поліції.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що слідчим не зазначено обґрунтування та не підтверджено того, що доступ до документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження.
Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що ані клопотання ні додані до нього матеріали не містять жодних обставин, які б свідчили про невиконання АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » умов договору № 306-19 укладеного з ДП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та взагалі обставин, що свідчили б про безпідставну розтрату грошових коштів АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки усі переведення грошових коштів є обґрунтованими та їх правомірність не спростовується жодним долученим до клопотання доказом, відтак слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що слідчим взагалі не обґрунтовано наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а в діях органу досудового розслідування навпаки вбачається ні що інакше, як безпідставне звернення з відповідним клопотанням з метою застосовання заходу забезпечення кримінального провадження, а саме отримання тимчасового доступу до речей і документів з метою втручання у господарську діяльність підприємства АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Слідчий суддя також звертає увагу, що статтею 163 КПК України також закріплено обов`язок сторони кримінального провадження довести зв`язок між кримінальним провадженням та витребовуваними документами і суттєвість значення цих документів для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Однак, самі лише посилання слідчого у клопотанні, що документи необхідні з метою доведення або спростування факту безпідставної розтрати грошових коштів, без належних та достатніх обґрунтувань, в сукупності з відсутністю підстав вважати, що взагалі було вчинено кримінальне правопорушення, жодним чином не доводять наявність зв`язку між кримінальним провадженням за ч. 3 ст. 191 КК України та витребуваними документами, а також можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Враховуючи викладене, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи (а саме їх копії), за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до обгрунтованого висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 93, 100, 131, 132, 159-164, 214, 369-372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений та проголошений 07.10.2020 о 10 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1