Справа № 711/9603/19
Номер провадження 1-кп/711/120/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси судовий розгляд по кримінальному провадженні за звинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, судимого: 1) 23.01.2009 р. Черкаським районним судом за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із іспитовим строком 2 роки; 2) 22.09.2010 р. цим же судом за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 5 років, звільненого з місця позбавлення волі 31.05.2015 р. у зв`язку з відбуттям покарання; 3) 12.11.2015 р. цим же судом за ч.2 ст. 185 КК України до арешту строком 5 місяців; 4) 16.12.2015 р. цим же судом за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 1 рік, звільненого з місць позбавлення волі 20.05.2016 р. у зв`язку з відбуттям покарання; 5) 18.05.2017 р. Соснівським районним судом м. Черкаси за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.1 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців; 6) 11.09.2017 р. Черкаським районним судом Черкаської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, звільненого з місць позбавлення волі 22.04.2019 р. умовно достроково на 9 місяців 23 дні на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.04.2019 р. мешканця АДРЕСА_1

в скоєнні злочинів, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 263 КК України,

встановив:

Раніше судимий за ст.ст. 185, 186 КК України обвинувачений ОСОБА_6 близько 16 години 11 травня 2019 року поблизу автозаправної станції «Укрнафта», розташованої в м. Черкаси, вул. Чигиринська, 58, підійшов до розміщеного на узбіччі автомобіля «Москвич-2140» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 12090 грн., який перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_5 . З метою незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом обвинувачений умовив ОСОБА_8 , який не був обізнаний про його злочинний намір, сісти за кермо автомобіля. У зв`язку з тим, що двигун автомобіля не заводився, обвинувачений ОСОБА_6 викликав службу таксі і за допомогою ОСОБА_9 відбуксирував зазначений транспортний засіб на вул. Східну, 8 у м. Черкаси, де розміщений пункт прийому металобрухту, та продав автомобіль за 4000 грн., які витратив на власні потреби.

Вказаними умисними діями підсудний ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Крім того, біля 14 години 03 грудня 2019 року поблизу будинку № 23 по вул. Чигиринській у м. Черкаси обвинувачений ОСОБА_6 без передбаченого законом дозволу придбав, а саме, присвоїв знайдені корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ-2, які є бойовими припасами. Вказані предмети обвинувачений зберігав та переносив при собі до 15 години 05 хвилин 03.12.2019 р., коли на зупинці громадського транспорту «Аврора» був зупинений працівниками поліції.

Цими умисними діями підсудний ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України - придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вина обвинуваченого у скоєнні зазначених злочинів доведена наступними доказами.

Підсудний ОСОБА_6 винним себе визнав повністю та пояснив наступне.

11.05.2019 р. він помітив автомобіль «Москвич» без догляду, який стояв неподалік автозаправки, і вирішив ним заволодіти. Оскільки на автомобілі не було акумулятора, він за допомогою таксиста, якому не повідомляв про свої дійсні наміри, відтягнув указаний автомобіль на пункт прийому металобрухту і здав. 03.12.2019 р. випадково знайшов пакет і виявив у ньому гранату з підривником, які привласнив, хоча не знав, що з ними робити. Через певний час до нього підійшли поліцейські, на запитання яких про те, чи є при ньому заборонені речі, видав їм знайдені предмети.

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що в травні 2019 року у зв`язку із незначною поломкою залишив автомобіль «Москвич 2140» на узбіччі неподалік автозаправної станції по вул. Чигиринській у м. Черкаси, знявши з автомобіля акумулятор. Через день-два виявив відсутність транспортного засобу, про що повідомив до поліції.

Також суду надано:

-протокол огляду місця події, яким встановлено, що транспортний засіб викрадено з території неподалік АЗС «Укрнафта» по вул. Чигиринській у м. Черкаси (т. 1 а.с.57);

-висновки експертизи про те, що вартість автомобіля могла становити 12090 грн. (т. 1 а.с.70);

-протокол слідчого експерименту, згідно з яким обвинувачений Грубий указав на місце поблизу АЗС «Укрнафта» по вул. Чигиринській у м. Черкаси, звідки він заволодів транспортним засобом (т. 1 а.с.79).

Інших доказів суду не надано.

Таким чином, суд встановив, що показання обвинуваченого повністю співпадають з показаннями потерпілого в тій частині, що в автомобілі не було акумулятора. Показання обвинуваченого під час слідчого експерименту щодо місця вчинення злочину відповідають інформації, отриманій під час огляду місця події. У зв`язку з цим суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 , який раніше вчиняв кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185, 186 КК України, винен у повторному незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і його вина в цьому доведена. Та обставина, що автомобіль «Москвич 2140» був викрадений без акумулятора, не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого, тому що автомобіль не перестав бути транспортним засобом.

Згідно із протоколом огляду місця події 03.12.2019 р. на території поблизу автобусної зупинки «Аврора» по вул. Чигиринській у м. Черкаси виявлено пакет з предметами, схожими на корпус гранати і підривник (т.2 а.с.8).

За висновками криміналістичної експертизи виявлені предмети є корпусом бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 та бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ-2, які в конструктивному поєднанні придатні до приведення вибуху і є бойовими припасами (т.2 а.с.35).

Свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 показали, що вони поліцейські. 03.12.2019 р. вони отримали повідомлення про те, що на автобусній зупинці є особа, яка поводиться підозріло, чіпляється до перехожих і просить гроші на проїзд. Прибувши на місце, виявили обвинуваченого та поцікавились, чи є у нього заборонені речі. Той сказав, що є і дістав з кишені пакет, а з нього гранату. Вони звеліли обвинуваченому залишити ці речі на землі, відійшли із ним від цих предметів і викликали оперативно-слідчу групу.

Судом досліджено відеозапис, зроблений за допомогою нагрудних камер поліцейських, з якого встановлено, що поліцейські ОСОБА_12 і ОСОБА_13 не обшукували Грубого, а він сам дістав пакет з забороненими речами. У даному випадку не йдеться про добровільну здачу органам влади бойових припасів, тому що ініціатива видачі складових частин гранати виходила не від обвинуваченого, а він признався поліцейським про їх зберігання, після чого видав ці предмети.

З урахуванням наданих суду доказів суд дійшов до висновку про доведеність того, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України - придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання у межах, встановлених у санкції статей, що передбачають відповідальність за вчинені злочини, суд враховує обставини скоєних кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжує його покарання.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий. Він страждає певними захворюваннями, що підтверджено документально. За висновками судово-психіатричних експертиз ОСОБА_6 за своїм психічним станом усвідомлював свої дії та керував ними, хронічним психічним захворюванням не страждав і не страждає (т. 1 а.с.78, т. 2 а.с.91).

Обтяжує покарання обвинуваченого рецидив кримінальних правопорушень, тому що він вчинив нове умисне кримінальне правопорушення (ч.1 ст. 263 КК), маючи судимість за умисні кримінальні правопорушення (ст.ст. 185, 186 КК). Пом`якшує його покарання визнання своєї вини і стан здоров`я.

З урахуванням встановлених обставин суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Остаточне покарання суд визначає із застосуванням ст. 71 КК України, тому що обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання. З урахуванням кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не призначає додаткове покарання у виді конфіскацій майна.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої незаконним заволодінням транспортного засобу. Цей позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням вартості транспортного засобу, визначеної висновком експертизи. Із засудженого потрібно стягнути процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів. Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд ураховує положення ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч.2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 11.09.2017 р. і визначити ОСОБА_6 остаточне покарання виді у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

Строк покарання обчислювати з дати затримання засудженого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 12090 грн., у задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3454 грн. 22 коп.

Речові докази: диск із відеозаписом (т.2 а.с.53) зберігати в матеріалах кримінального провадження; уламки гранати РГД-5, які зберігаються в кімнаті речових доказів Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області (т.2 а.с.49) знищити; два автомобільні диски з гумовими шинами, які зберігаються в кімнаті речових доказів Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області (т. 1 а.с. 65) повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Копію вироку вручити прокурору і підсудному негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий: ОСОБА_1