Справа № 932/4996/20
Провадження № 1-кп/201/1205/2020
УХВАЛА

26 січня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000377 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України, -

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000377 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В зв`язку з тим, що строки тримання під вартою обвинуваченого завершуються судом, на виконання вимог ст. 331 КПК України поставлено питання про доцільність продовження цих строків, на що прокурором подано окреме клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і на сьогоднішній день є суттєві ризики того, що обвинувачений може намагатись уникнути суду, вчинити інші злочини та намагатись впливати на потерпілу.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строків тримання під вартою та подали клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який в обґрунтування якого посилались на те, що обвинувачення не обґрунтоване, так як всі докази є очевидно недопустимими, а більш м`які запобіжні заходи забезпечити всі ризики.

Вислухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість обвинувачення не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Отже посилання захисту на те, що докази недопустимі не можуть бути прийняті до уваги до визнання їх недопустимими в порядку визначеному КПК України.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим і реальним наявність ризику вчинення обвинуваченим повторного злочину, оскільки останній судимий за вчинення аналогічних злочинів і після відбуття покарання знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину відносно неповнолітньої дитини, що саме по собі свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим нового злочину і цей ризик є доволі суттєвим.

Також не є необґрунтованими посилання прокурора на наявність ризику уникнення обвинуваченим суду, так як останній розуміє тяжкість можливого покарання, що може спонукати його до уникнення відповідальності, шляхом втечі. І хоча цей ризик зменшується протягом часу розгляду кримінального провадження, однак все одна залишається доволі суттєвим, щоб зважати на нього.

Наявність інших ризиків прокурором не доведено, так як навіть з самих доводів прокурора не вбачається, даних того, що обвинувачений намагався впливати на потерпілу, тим паче, що на сьогоднішній день потерпіла допитана.

Таким чином суд встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які не є міцними настільки, щоб нівелювати встановлені судом ризики, те що він не працює, притягнутий до кримінальної відповідальності за умисний особливо тяжкий злочин, обставини злочину описані в обвинувальному акті, що свідчить про те, що обвинувачений в даний час несе в собі певну небезпеку для суспільства та з урахуванням вищеописаних обставин це свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 25 березня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в п`ятиденний строк з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а обвинуваченим в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 27.01.2021 о 10:00 годин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3