Ухвала

Іменем України
9 листопада 2020 року

м. Київ
провадження № 51-5396 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 14 вересня 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 3 серпня 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 14 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції та повернуто апеляційну скаргу.
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, захисник ОСОБА_4 звернулася до суду касаційної інстанції. Вважає, що зазначене судове рішення є незаконним, несправедливим, і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. ОСОБА_4 вказує, що 31 липня 2020 року проголошення вироку не відбулося, про наступну дату проголошення вироку їй не повідомили, і оскільки копію рішення вона не отримала, то строк на апеляційне оскарження не пропустила. В обґрунтування своїх вимог також зазначає, що лише 3 вересня 2020 року дізналась від засудженого про проголошення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя. Крім того, наголошує, що ОСОБА_5 отримав копію оскаржуваного судового рішення ще 3 серпня 2020 року, проте, через його необізнаність про строки оскарження вироку, самостійно не подав апеляційну скаргу.
Мотиви суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Правило дотримання тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Суд звертає увагу, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.
З ухвали апеляційного суду вбачається, що захисник ОСОБА_4 звернулась з апеляційною скаргою на вирок місцевого суду із пропуском строку на апеляційне оскарження, більше, ніж через 1 місяць.

Як підставу для поновлення строку захисник зазначила, що 31 липня 2020 року проголошення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя не відбулося, про наступну дату проголошення вироку їй не повідомили. Копію вироку вона не отримала.
Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що доводи сторони захисту не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи. Вирок суду першої інстанції проголошений 3 серпня 2020 року, в цей же день ОСОБА_5 отримав його копію, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах провадження.
Оскільки засуджений під вартою не утримувався, то відповідно до вимог ст. 395 КПК України, строк на апеляційне оскарження вироку обчислюється з моменту його проголошення. Тобто, строк на апеляційне оскарження сплив 3 вересня 2020 року. Правило, про початок відліку вказаного строку з моменту вручення копії судового рішення, у даному випадку не застосовується.
Крім іншого, апеляційним судом встановлено, що захисник ОСОБА_4 була присутньою в судовому засіданні 30 липня 2020 року, знала, що суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення вироку та була обізнана, що судом буде прийнято рішення, а отже мала об`єктивну можливість дізнатися про судове засідання. Разом з цим, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримувати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

На думку апеляційного суду, сторона захисту мала достатньо часу більше 1 місяця з дня ухвалення вироку, проте своєчасно своїми правами на апеляційне оскарження, передбаченими КПК України, не скористалася. Тому доводи, наведені в клопотанні щодо поновлення строку на апеляційне оскарження та поважності пропуску цього процесуального строку, колегія суддів не знайшла переконливими.
Вірно зазначив апеляційний суд, що у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, однак захисник, будучи обізнаною про це, не цікавилась і подала апеляційну скаргу на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 3 серпня 2020 року лише 7 вересня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом 30-денного строку.
Враховуючи те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення починає спливати з моменту його проголошення, доводи касаційної скарги захисника про те, що строк слід рахувати з моменту отримання копії судового рішення є необґрунтованим.
Такі висновки узгоджуються з позицією Об`єднаної палати, викладеною у постанові від 4 листопада 2019 року у справі 760/12179/16-к.
Апеляційний суд обґрунтовано вказав, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, на які посилалася захисник ОСОБА_4 , не є поважними, та такими, що позбавили можливості її звернутися до апеляційного суду у визначений процесуальним законом строк.
Ухвала Донецького апеляційного суду від 14 вересня 2020 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому Суд не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи викладене та беручи до уваги те, що із касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення не вбачається підстав для задоволення скарги, Суд дійшов висновку, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 14 вересня 2020 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3