У Х В А Л А
Справа № 133/3111/19

Провадження №1-кп/149/141/20

27.10.2020 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання учасників кримінального провадження, заявлені в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, що стали підставою обрання такого запобіжного заходу продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора та просять замінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за які передбачено покарання на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, може переховуватись від суду та продовжити вчиняти злочини, а також незаконно впливати на свідків, які судом ще не допитані. Судом також не досліджено докази сторони обвинувачення.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, в судове засідання не з"явились викликані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Від ОСОБА_8 на адресу суду повторно надійшов лист про його неможливість прибути в судове засідання для дачі свідчень, оскільки він перебуває на роботі.

Прокурор вважає, що за викликом суду особа зобов"язана з"явитись та її перебування на роботі не є поважною причиною неявки, тому просить застосувати до свідків привід.

Обвинувачений та захисник при вирішенні питання поклались на розсуд суду.

У відповідності до ст. 147 КПК України належно викликаний свідок, який без поважних причин не з`явився на судове засідання або не повідомив про причини неявки, може бути підданий приводу через відповідні органи Національної поліції України з відшкодуванням у дохід держави витрат на його здійснення.

Суд, дослідивши докази повідомлення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про необхідність явки до суду з метою дачі показів в кримінальному провадженні, вважає, що останні безпідставно не з"явилися до суду. Так, перебування особи на робочому місці не звільняє останню від обов"язку з"явитись до суду за викликом. Саме виклик до суду (повістка) є поважною причиною відсутності працівника на роботі.

За таких обставин, суд вважає за доцільне застосувати до свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 привід.

Крім того, стороною захисту заявлено клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_10 , про яку йому стало відомо лише в ході розгляду справи під час дачі показів потерпілою.

Прокурор не заперечує щодо заявленого клопотання.

Суд вважає за можливе його задоволити, оскільки про особу стало відомо лише під час допиту потерпілої особи, та, як зазначає захист її свідчення можуть мати значення для справи.

Керуючись ст.ст. 147, 177, 178, 183, 199, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід - тримання під вартою ОСОБА_6 , уродженцю с. Вінницькі Хутора Вінницького району Вінницької області, українцю, громадянину України, не працюючому, розлученому, раніше судимому, не депутату, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , продовжити на 60 днів, тобто з 27.10.2020 по 26.12.2020 включно.

Доставити приводом свідків ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_2 та ОСОБА_11 , жительку АДРЕСА_3 в судове засідання, яке відбудеться о 12.00 годині 25.11.2020, до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області (м. Хмільник, вул. Столярчука, 4).

В судове засідання для допиту викликати свідка ОСОБА_10 , жительку АДРЕСА_4 .

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

В частині виконання приводу свідків ухвалу направити до Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга протягом 7 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_1