Справа № 203/1342/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000055,-

ВСТАНОВИВ:

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000055, відомості про яке внесено до ЄРДР за ч.2 ст.307 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
27.08.2020 року в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_4 та в цей же день останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
В наданому клопотанні, погодженому прокурором, слідчий просив накласти арешт на належне підозрюваному ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна.
В призначене судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, що в силу ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Також, у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки наявні ризики вважати, що останній будучі повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою уникнення відповідальності, може вчинити дії щодо відчуження на користь інших осіб належного йому майна.
Перевіривши викладені в клопотанні доводи, дослідивши надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя враховує, що надані до нього матеріали кримінального провадження в достаній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та обгрнутовану підозру у його вчиненні ОСОБА_4 .
Враховуючи, що санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених ч.1, п.3 ч.2, ч.5 ст.170 КПК України підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підозрюваного, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 , шляхом встановлення заборони відчуження та розпорядження цим майном.
Також слідчий суддя враховує надану до клопотання інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якою підтверджено належність ОСОБА_4 на праві приватної власності майна про арешт якого заявлено клопотання.
Поряд з цим, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для встановлення заборони користуватись вказаним майном, яке є житловим приміщенням, що використовується для проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000055 задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом заборони ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам відчужувати та розпоряджатись майном, а саме: домоволодінням АДРЕСА_2 та належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (реєстраційний номер майна 25628150).
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1