Справа №463/7841/20
Провадження №1-кс/463/5560/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року Личаківський районний суд м. Львова
Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно. Просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 04.08.2020 року на автомобіль марки «Мітсубісі Педжеро» д.н.з НОМЕР_1 .
В своєму клопотанні вказує, що органом досудового розслідування проведено експертне дослідження вказаного автотранспорту та відповідний висновок був направлений в ТУ ДБР у м. Львові для доручення до матеріалів кримінального опровадження, а відтак дане майно підлягає поверненню законному володільцю, а тому просить скасувати арешт вказаного вище майна.У судове засідання заявник не з`явився, однак в прохальній частині клопотання мітиться його заява про розгляд його клопотання у його відсутності та прохання задоволити вказане клопотання в повному обсязі.
Слідчий ТУ ДБР у м. Львові в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду вказаного клопотання належним чином. Надіслав на адресу суду для дослідження матеріали кримінального провадження №0000240 від 31.07.2020 року.
Вивчивши зяаву про скасування арешта майна та матеріали кримінального провадження, вважаю, що заява про скасування арешту на майно задоволенню не підлягає.
Встановлено, що ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 04.08.2020 року було накладено арешт на автомобіль марки «Мітсубісі Педжеро» д.н.з НОМЕР_1 . Дана ухвала набрала законної сили.
Як вбачається з матеріалів клопотання арештоване майно визнано речовим доказом у справі, дослідження яких може відбутися тільки на стадії судового розгляду. На даний час судом не досліджено зазначені речові докази та інші пов`язані з ними докази. За таких обставин вважаю неможливим зняття арешту з майна, яке визнано речовим доказом. Крім того, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000240 від 31.07.2020 року вбачається,що на даний час призначено експертизу із застосуванням вказаного автомобіля і якщо даний автомобіль в подальшому буде відчужено, це призведе до неможливості проведення останньої. Твердження заявника про те, що станом на 20.10.2020 року була проведена автотехнічна експертиза з вказаним автомобілем не відповідає дійсності, адже така відсутня в матеріалах кримінального провадження, які на момент огляду слідчим суддею закінчуються допитом свідка ОСОБА_4 .
За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що арешт майна з метою забезпечення збереження майна не обмежений його видами або колом осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, якщо таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а арешт накладений з метою їх збереження.
За таких обставин вказане рухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегло на собі його сліди. Завданням накладення арешту у даному випадку є запобігання можливості знищення майна.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розгляд кримінального провадження №0000240 від 31.07.2020 року, на теперішній час не завершений, а саме провадження перебуває на стадії досудового розслідування і власником майна не доведено, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Обмеження можливості розпоряджатися та володіти майном носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.
Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.
З урахуванням викладеного, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна , задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.174,371-372 КПК України,
у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, - відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1