Справа № 386/1/21
Провадження № 1-кп/386/47/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000317, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.11.2020 за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою світою, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, не маючого інвалідності, не військовозобов`язаного, пільг не маючого, не депутата, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:
ОСОБА_6 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за таких обставин.

06 листопада 2020 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в парку, розташованого між вул. Першотравневою та вул. Незалежності в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, зустрів неповнолітнього ОСОБА_4 , де виникла сварка з останнім ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час сварки, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 правою рукою, дістав із-за ременя кухонний ніж, яким наніс неповнолітньому ОСОБА_4 два удари в область лівої верхньої кінцівки та один удар в область лівого стегна, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень верхньої третини лівого стегна, нижньої третини лівого плеча, верхньої третини лівого передпліччя з ушкодженням променевого нерву, які згідно висновку експерта №141 від 22.12.2020, відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 21 добу.

Такі дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.

10 лютого 2021 року між обвинуваченим та неповнолітнім потерпілим і законним представником неповнолітнього потерпілого була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000317 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 122 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_6 під час судового розгляду повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому засіданні; сторони угоди визначили розмір матеріальних збитків в сумі 60 тис. грн., частину якого в сумі 25 тис. грн. обвинуваченим відшкодовано та визначили розмір моральної шкоди в сумі 10 тис. грн.; обвинувачений зобов`язується сплатити іншу частину матеріальних збитків в сумі 35 тис. грн. та моральну шкоду в сумі 10 тис. грн. протягом 240 днів з дня набрання вироком законної сили. При цьому, обвинувачений, неповнолітній потерпілий та законний представник неповнолітнього потерпілого між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі на строк три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням 1 року іспитового строку. Сторони угоди домовились покласти на обвинуваченого обов`язки відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені неповнолітньому потерпілому, його законному представнику та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпілий та його представник мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання умов угоди, буде підставою для притягнення обвинуваченого до відповідальності, встановленої ст. 389-1 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений, неповнолітній потерпілий та законний представник неповнолітнього потерпілого наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається у скоєному.

Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке згідно зі ст. 12 цього Кодексу, є нетяжким злочином.

ОСОБА_6 30 грудня 2020 року, тобто до укладення угоди про примирення, повідомлено про підозру у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а саме: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права та наслідки укладення і затвердження відповідної угоди з неповнолітнім потерпілим та законним представником неповнолітнього потерпілого, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Неповнолітній потерпілий та його законний представник також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів; особу винного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, вперше вчинив закінчений злочин, характеризується посередньо; його матеріальний стан, який не працює; його сімейний стан, який проживає одиноко, неодружений, дітей не має; обставину, яка пом`якшує покарання, до якої відносить щире каяття; обставину, яка обтяжує покарання, до якої відноситься вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а тому узгоджена між обвинуваченим, неповнолітнім потерпілим та законним представником неповнолітнього потерпілого міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений погоджується на призначення узгоджених між ним, неповнолітнім потерпілим та законним представником неповнолітнього потерпілого виду та міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між неповнолітнім потерпілим, його законним представником та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи до нього згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376, 469, 475 КПК України, суд -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 10 лютого 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 і законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000317 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 07 листопада 2020 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 протягом іспитового строку такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

кухонний ніж з нашаруванням речовини бурого кольору схожої на кров, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1