Провадження № 1-в/537/182/2020
Справа № 537/4001/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,
лікаря психіатра ОСОБА_4 ,особи, щодо якої вирішується питання про продовження амбулаторної психіатричної примусової допомоги - ОСОБА_5 , захисника особи, щодо якої вирішується питання про продовження амбулаторної психіатричної примусової допомоги, ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці справу за заявою лікаря психіатра Відокремленого підрозділу -обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром №2, КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_4 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
Лікар психіатр КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської
обласної ради» ,Відокремленого підрозділу-обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром №2 ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_5 .
Заява мотивована тим, що ОСОБА_5 психічно хворіє з 2013 року, діагноз: шизоафективний розлад, маніакальний тип. За скоєне правопорушення згідно ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 25 вересня 2014 року був спрямований до ДЗ «УПЛСН МОЗ України» для застосування примусових заходів медичного характеру, де перебував з 15 грудня 2014 року по 15 лютого 2015 року. В подальшому ОСОБА_5 проходив примусове лікування у відділенні з посиленим наглядом в комунальному підприємстві «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради» з 15 лютого 2015 року по 04 грудня 2019 року згідно ухвали Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 01 лютого 2015 року. Ухвалою Київського районного суду міста Полтава від 26 листопада 2019 року примусові заходи у вигляді примусові заходи медичного характеру у вигляді лікування у відділенні зі звичайним наглядом змінено на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заявник зазначає, що в період загострення хвороби ОСОБА_5 конфліктний, агресивний до оточуючих,не керує в достатній мірі своєю поведінкою,емоціями, схильний до скоєння правопорушень, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та в разі непродовження йому амбулаторної примусової психіатричної допомоги, психічний стан хворого різко погіршиться, що завдасть значної шкоди його здоров`ю та може негативно вплинути на оточуючих, у зв`язку із чим лікар психіатр і звернувся до суду із заявою про продовження хворому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Лікар психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини.
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в судовому засіданні, посилаючись на зміст наявного в матеріалах справи висновку лікарів психіатрів про необхідність продовження відносно ОСОБА_5 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, вважав заяву лікаря психіатра, обґрунтовано в повному обсязі, у зв`язку із чим вона підлягає задоволенню.
Особа, щодо якої вирішується питання про продовження амбулаторної психіатричної примусової допомоги, ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви лікаря психіатра, вказавши, що він не хворіє, ніяких ліків не приймає.
Захисник особи, щодо якої вирішується питання про продовження амбулаторної психіатричної примусової допомоги, адвокат ОСОБА_7 , в судовому засіданні заперечував проти продовження відносно ОСОБА_5 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку з тих підстав, що під час проходження амбулаторного лікування контроль за здійсненням прийому ліків хворим жодним чином не здійснювався, та останній не вчиняв в цей час жодних правопорушень, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення заяви.
Суд, вислухавши думку учасників провадження, вивчивши та дослідивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.
Пунктом 7 частини 1 статті 537 Кримінально процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення.
Згідно із частиною 1 статті 514 Кримінально процесуального кодексу України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Відповідно до положень частини 3 статті 514 Кримінально процесуального кодексу України та частини 1 статті 95 Кримінального кодексу України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа; до заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог частини 2 статті 95 Кримінального кодексу України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру.
Окрім того, відповідно до частини 3 статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 1489-III від 22 лютого 2000 року, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 25 вересня 2014 року відносно ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у зв`язку зі скоєнням суспільно небезпечного діяння, передбачене статтею 121, частиною 1 статті 309 КК України, та в подальшому змінені ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року та Київським районним судом міста Полтави від 18 липня 2019 року.
Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 26 листопада 2019 року змінено відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено застосування примусових заходів медичного характеру з лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 27.05.2020року продовжено відносно ОСОБА_5 застосований захід медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері на строк який не може перевищувати 6 місяців.
На підтвердження психічної хвороби ОСОБА_5 до суду надано перевідний епікриз №2476 від 03.09.2020 року.
На виконання вимог статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 1489-III від 22 лютого 2000 року та статті 95 Кримінального кодексу України, та в обґрунтування підстав для продовження амбулаторної психіатричної примусової допомоги, до суду надано висновок лікарів ЛКК Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру від 11.11.2020 року, згідно якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає психічним захворюванням в формі: Шизоафективний розлад, маніакальний тип, внаслідок чого перебуває з 07 лютого 2014 року на обліку, в групі надання АППД з 26 листопада 2019 року; в психічному статусі домінують: афективно параноїдна симптоматика (маячні ідеї переслідування, збитку, релігійного змісту на фоні виражених афективних поведінкових розладів),неспроможність контролювати свою поведінку, які обумовлюють скоєння протиправних вчинків, що може кваліфікуватись як тяжкий психічний розлад, внаслідок чого пацієнт ОСОБА_5 може вчиняти чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих; ОСОБА_5 потребує продовження амбулаторної психіатричної примусової допомоги.
За викладених вище обставин, враховуючи висновок комісії лікарів - психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру від 11.11.2020 року, за змістом якого ОСОБА_5 може вчиняти чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, у зв`язку із чим потребує продовження амбулаторної психіатричної примусової допомоги, а також враховуючи відсутність інших відомостей, які спростовують такий висновок, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 на теперішній час представляє суспільну небезпеку та потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру.
Керуючись статтями 372, 512, 514, 537, 539 Кримінально процесуального кодексу України, статтею 95 Кримінального кодексу України, Законом України «Про примусову психіатричну допомогу» № 1489-III від 22 лютого 2000 року, суд,-

УХВАЛИВ:
Заяву лікаря психіатра Відокремленого підрозділу - обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром №2, КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_8 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовом порядку ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований захід медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» на строк, який не може перевищувати 6 (шість) місяців.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали суду виготовлено на оголошено 25 листопада 2020 року