В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2021 року смт Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 22.07.2009 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України іспитовий строк 2 роки; 2) 17.02.2012 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 3) 15.11.2012 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 03.03.2016 звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
11.02.2020, близько 20 години 09 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, повторно, з метою збагачення, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито заволодів електронним калькулятором вартістю 139 гривень 58 копійок та продуктами харчування, а саме: халвою ваговою 0,5 кг, вартістю 28 гривень 27 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_6 . Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 167 гривень 85 копійок.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку. У вчиненому щиро розкаявся.
Прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінальному правопорушенні, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Вина обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відсутні.
Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» не перебуває, на військовому обліку у Лозівському МВК не перебуває, має позитивну характеристику, неодружений, не працює.
Згідно висновку досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 11.06.2020, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є високою, загальний рівень небезпеки для суспільства середній.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його поведінку в ході судового розгляду кримінального провадження, а саме ухилення від суду, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також висновок органу пробації.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
На думку суду, призначене покарання ОСОБА_4 відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує, ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те що ОСОБА_4 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально, нове кримінальне правопорушення вчинив в період не погашеної у встановленому законом порядку судимості. Тому враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, суд застосовує до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".
Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 суд також не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог п. 5, 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи за цим кримінальним провадженням.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання 14.01.2021, взявши під варту в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення:
- судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_7 № 20 від 21.02.2020 в сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп. (розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: фрагмент електронного калькулятора, який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому як власнику; ДВД диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1