У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2020 року м. Ужгород
Із клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_6 , з метою отримання грошових коштів для себе та ОСОБА_5 , для виконання злочинного наміру останнього, в період з жовтня місяця 2020 по 03.11.2020 неодноразово телефонував на мобільний телефон ОСОБА_7 , який являється фізичною особою підприємцем та здійснює свою господарську діяльність пов`язану з виконанням ремонтнобудівельних робіт, зокрема здійснює підрядні роботи по об`єкту «Реконструкція будівлі клубу під соціально-культурний центр (клуб, бібліотека ФАП) в с. Мокра Перечинського району. Коригування», згідно договору підряду укладеного з ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також під час особистих зустрічей з останнім, висловлював погрози про те, що зможе особисто, з використанням свого службового становища та корупційних зв`язків з посадовими особами відповідних державних органів, перешкоджати законній господарській діяльності, а також погрожував фізичним насильством в разі відмови від виконання незаконної вимоги, при цьому вимагав у ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 560 000 гривень для ОСОБА_5 , за те, що останній сприяв виділенню коштів для реконструкції вказаного об`єкта. На це ОСОБА_7 погодився, оскільки усвідомлював, що інакше здійснювати підприємницьку діяльність він не зможе.
Так, 03.11.2020 о 10.30 год. в приміщенні кафе, яке розташоване по вул. Гойди в м. Ужгороді, під час чергової зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , останній в черговий раз висунув протиправну вимогу щодо передачі грошових коштів для ОСОБА_5 , після чого разом з ОСОБА_7 вирушив до приміщення будівлі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 , де між ними та ОСОБА_5 відбулася зустріч, в ході якої останній будучи обізнаним про те, що ОСОБА_7 готовий надати грошові кошти в розмірі 560 000 грн., повідомив останньому про те, щоб він передав вказані кошти ОСОБА_6 ..
Таким чином ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 у період часу з жовтня 2020 року по 03.11.2020 вимагав від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 560 000 гривень за не перешкоджання його законній господарській діяльності, та одержав від останнього 560000 (п`ятсот шістдесят тисяч) гривень, і таким чином він виконав всі дії, які вважав необхідними для вчинення своєї цілі, однак не зміг завершити свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками поліції.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст.189 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є замах на вимагання, тобто закінчений замах на вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеженні його прав і свобод (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди у великому розмірі.
03.11.2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України, одразу після вчинення злочину. 04.11.2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 189 КК України. Слідчий у клопотанні також зазначає, що в розслідування кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до 03.11.2020 (до моменту затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) неодноразово телефонували один одному по своїх мобільних телефонах. При цьому інформація про вхідні та вихідні дзвінки вищевказаних осіб має суттєве значення для досудового розслідування так як дає можливість встановити кількість та час з`єднань між даними абонентами, що у свою чергу може мати суттєве значення для досудового розслідування і може бути використана органом досудового розслідування під час здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження. 03.11.2020 в ході затримання, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено - мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ № 1 НОМЕР_1 та ІМЕІ №2 НОМЕР_3 , з одною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - НОМЕР_4 .
Слідчий у клопотанні стверджує, що підозрюваний ОСОБА_5 активно спілкувався та листувався (переписувався) з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у тому числі за допомогою програм-месенджерів «WhatsApp», «Viber», «Telegram» з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення, яке полягало в незаконному вимаганні та отриманні грошових коштів у ОСОБА_7 , а відтак у вказаному вище мобільному телефоні міститись інформація, яка має доказове значення у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим виникла необхідність оглянути вказану інформацію, а тому слідчий просить надати стороні кримінального провадження - слідчим слідчої групи СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , дозвіл на тимчасовий доступ до інформації (у т.ч. особистого листування особи та інших записів особистого характеру) , що знаходиться у пам`яті кінцевого обладнання (мобільного телефону) «Samsung», ІМЕІ № 1 НОМЕР_1 та ІМЕІ №2 НОМЕР_3 , з одною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - НОМЕР_4 , що був виявлений та вилучений 03.11.2020 у ході затримання ОСОБА_5 , який знаходяться у володінні сторони обвинувачення, з можливістю ознайомитись із зберігаємою на цьому обладнанні інформацією.
У судове засідання слідчий не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує, просить задовольнити.
Власник майна у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до вимог ч.4 ст.163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши внесене слідчим клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КК України , за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою та не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
З положень ч. 1 ст. 86, ч.ч.2 та 3 ст. 93 КПК слідує, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7ст. 163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст.162 КПК містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК.
Клопотання слідчого ґрунтуються на необхідності доступу до інформації (у т.ч. особистого листування особи та інших записів особистого характеру), що знаходиться у пам`яті кінцевого обладнання (мобільного телефону) «Samsung», ІМЕІ № 1 НОМЕР_1 та ІМЕІ №2 НОМЕР_3 , з одною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - НОМЕР_4 , що належить підозрюваному ОСОБА_5 та який був вилучений 03.11.2020 року в останнього і знаходиться у володінні сторони обвинувачення та відомості, які містяться в цьому мобільному телефоні можуть бути використані як докази.
Вирішуючи питання відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Як встановлено, Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.11.2020року на вилучений у підозрюваного ОСОБА_5 зокрема на мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ № 1 НОМЕР_1 та ІМЕІ №2 НОМЕР_3 , з одною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - НОМЕР_4 накладено арешт і такий знаходиться у володінні органу досудового розслідування.
Відповідно до Постанови Верховного Суду Касаційного кримінального суду від 09.04.2020року №727/6578/17 колегією суддів зазначено, що якщо інформація, яка була наявна в мобільному телефоні, досліджена органом досудового розслідування шляхом включення телефону та огляду текстових повідомлень, які в ньому знаходились та доступ до яких не пов`язаний із наданням володільцем відповідного серверу (оператором мобільного зв`язку) доступ до електронних інформаційних систем, то така дія може бути оформлена як огляд предмета-телефона.
Тому, зняття інформації з електронних інформаційних систем або їх частин можливе без дозволу слідчого судді, якщо доступ до них не обмежується їх власником володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що в клопотанні слідчимбез достатніх підстав зазначено, що відомості, які містяться в мобільному телефоні марки «Samsung», ІМЕІ № 1 НОМЕР_1 та ІМЕІ №2 НОМЕР_3 , на який накладено арешт і який знаходиться на зберіганні у органу досудового розслідування, не можуть бути дослідженні органом досудового розслідування іншим способом ( оглядом предмета телефона) без отримання дозволу суду на тимчасовий доступ до особистого листування та інших записів особистого характеру підозрюваного ОСОБА_5 .
Більше того , до клопотання не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів необхідності отримання тимчасового доступу до зазначених речей і документів, що можуть містити охоронювану законом таємницю; та не доведено, що зазначені в клопотанні документи та речі, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Слідчому судді не надано жодних доказів для підтвердження обставин, на які посилається слідчий, відсутнє обґрунтування неможливості без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК отримати добровільно речі або документи, тимчасовий доступ до яких просить слідчий, відсутнє обґрунтування неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою тимчасового доступу до інформації (у т.ч. особистого листування особи та інших записів), які містяться в мобільному телефоні марки «Samsung», ІМЕІ № 1 НОМЕР_1 та ІМЕІ №2 НОМЕР_3 , що уже знаходиться у володінні сторони обвинувачення, та існує можливість ознайомитись із наявною на цьому обладнанні інформацією, тому слідчий суддя вважає клопотання необґрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 159,-164 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04.12.2020 року о 16 год. 25 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1