У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5

на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2020 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

Учасник судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає оскаржуване рішення необґрунтованим.

Просить врахувати, що він працював не офіційно, але за подяки, які заробляв протягом 4 років в різних установах. Також зазначив, що має стягнення, але вони не є соціально небезпечними.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Мотивуючи рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення та зміни у особистості засудженого є позитивними.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Засуджений ОСОБА_5 повідомлений про розгляд апеляційної скарги, заяву про бажання брати участь під час апеляційного розгляду не подавав.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав необхідним залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали судової справи та особової справи засудженого ОСОБА_5 , обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 з 28 лютого 2020 року відбуває покарання у державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22.04.2015 р. та за вироком апеляційного суду Херсонської області від 21.11.2016 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2018 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, засудженому зараховано у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 09.02.2015 р. по 11.08.2015 р., та з 13.04.2016 р. по 21.11.2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відбутий строк покарання засудженим станом на 07 серпня 2020 року складає 06 років 07 місяців 25 днів, що є більше, ніж строку покарання.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, врахував поведінку ОСОБА_5 протягом всього строку відбування покарання.

Так, як вбачається з матеріалів судового провадження та особової справи, ОСОБА_5 за час відбування покарання зарекомендував себе з посереднього боку, на виробництві установи не працевлаштований за станом здоров`я. Стягнень та заохочень не має. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи не залучається за станом здоров`я. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта».

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, за попередніми місцями відбуття покарання в ДУ "Миколаївському слідчому ізоляторі" м.Миколаєва, ДУ "Херсонському слідчому ізоляторі" м. Херсона, ДУ "Голопристанській виправній колонії (№ 7)" Херсонської області, ДУ "Херсонській виправній колонії (№ 61)" м. Херсона, ДУ "Херсонській виправній колонії (№ 90) м. Херсона, ДУ "Дар`ївській виправній колонії (№ 10)" Херсонської області, засуджений характеризувався переважно посередньо та негативно. За сумлінне ставлення до праці п"ять разів був заохочений правами начальника установи. За допущенні порушення режиму відбування покарання, які виражались в порушенні розпорядку дня, зберіганні заборонених предметів, не вийшов на поіменну перевірку, чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи.

Стягнення погашені у встановленому законом порядку, однак їх наявність свідчать про небажання засудженого під час відбування покарання ставати на шлях виправлення.

Крім того, на засіданні комісії розглядалося питання про заміну не відбутої частини покарання більш м"яким покаранням та 25.04.2019 року було відмовлено як такому, що не став на шлях виправлення. Також згідно заяви засудженого 26.12.2019 року розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та було відмовлено.

Суд вважає, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд першої інстанції, обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд вважає, що доводи апелянта про незаконність ухвали суду першої інстанції є неспроможними, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2020 року, якою відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3