УХВАЛА
21 грудня 2020 року

м. Київ
справа № 760/14368/20

провадження № 51-6064ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_5 внаслідок м`якості, у зв`язку з застосуванням до останнього положень ст. 75 Кримінального кодексу України (далі КК), просить скасувати вирок Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог особи, яка її подала, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при винесенні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Насамперед, колегія суддів зазначає, що згідно з положеннями ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Отже, за змістом положень зазначеної норми КПК, критеріями невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, зокрема через суворість, є вид та розмір покарання.
Проте прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, не навів обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних ним судових рішень з погляду невідповідності виду та розміру призначеного ОСОБА_5 покарання.
Водночас, прокурор, вказуючи у скарзі про безпідставне застосування судом апеляційної інстанції положень ст. 75 КК, не зазначив обґрунтувань щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність з огляду на положення ст. 413 КПК, та не конкретизував у чому полягає таке порушення.
Також прокурор допустив суперечності між обґрунтуванням доводів та вимогами скарги, оскільки просить скасувати вирок стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК, проте у обґрунтуванні вказує, про м`якість та явну недостатність призначеного ОСОБА_6 покарання.
Крім того, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Так, прокурор у своїх вимогах до суду касаційної інстанції просить скасувати вирок Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року та вказує про рішення цього ж суду від цієї ж дати обґрунтовуючи свої вимоги, однак долучає копію вироку Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом із касаційною скаргою.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3