н/п 1-кс/953/9183/20
"08" грудня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,

Так, 08.09.2020, приблизно о 13 годині 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES GLS 400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 20.03.2020 належить ОСОБА_7 , здійснював рух в світлий час доби по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю автомобільного шляху національного значення М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» з боку м. Кривого Рогу у напрямку м. Дніпро, проїжджа частина якої має окремі проїзні частини, відокремлені одна від одної розділювальною смугою з ґрунтовим покриттям на відрізку шляху, 157 км +130 м., де проводилися дорожні роботи і рух транспорту організовано на одній проїзній частині по одній смузі для руху у кожному напрямку.
Своїми діями водій автомобіля «MERCEDES GLS 400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 (б), 10.1., 11.3. Правил дорожнього руху України, якими передбачено:
п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язано знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган»;
п. 2.3.: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
п. 11.3.: «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу».
Порушення вимог п.п. 10.1. та 11.3. Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої водію ОСОБА_8 та пасажирам його автомобілю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинено смерть.
Таким чином, на думку слідчого, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть трьох осіб.
09.09.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане слідчим клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.
У вказаному кримінальному провадженні 09.09.2020 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
10.09.2020 слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.11.2020 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 659100,00 грн., та 11.09.2020 підозрюваного ОСОБА_4 було звільнено з ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» під заставу.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2020 р. було продовжено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, що визначені в ухвалі слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2020 р. до 09.12.2020 р. включно.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події та схемою до нього, огляду трупів та транспортних засобів від 08.09.2020, протоколами допитів потерпілих, родичи яких загинули в ДТП, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 та протоколом проведення слідчого експерименту за участі останньої.
22.09.2020 постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 змінено орган досудового розслідування, проведення якого визначено за СУ ГУНП в Харківській області.
27.10.2020 постановою першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_6 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 09.12.2020.
Результати проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, а також отримання незавершених судових експертиз, мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, правильної правової кваліфікації кримінального правопорушення, та можуть бути використані під час судового розгляду, однак їх отримання потребує додаткового часу строком не менше ніж три місяці.
Відповідно до ст. 295-1 ч. 1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Згідно ст. 294 ч. 3, 4 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу:
1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора;
2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;
3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.
Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.
Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).
На даний час завершити досудове розслідування не представляється можливим, у зв`язку з тим, що необхідно провести ряд слідчих дій, про які зазначає слідчий ОСОБА_5 у своєму клопотанні - для чого виникла необхідність продовження строку досудового розслідування до шести місяців.
Вищевказані слідчі та процесуальні дії є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, а саме дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 дій, які інкримінуються йому як злочинні, надання їм належної правової оцінки, проведення інших слідчих та процесуальних дій.
При цьому, слідчий суддя зауважує, що вимоги щодо проведення розслідування не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Іншими словами, державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, висновки судових експертиз та інше.
Крім того, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у підпункті «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною. З даного приводу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.». При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав «…межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження.» (рішення: від 9 березня 2011 року у справі «Жупнік проти України», від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).
На підставі наведеного, керуючись ст. 219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя - ОСОБА_1