Справа № 524/7905/16-к
Провадження № 1-кп/524/109/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

представника цивільного відповідача ПП «Євротранс сервіс» ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002276 від 03.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красноселькуп, Тюменської області, Російська Федерація, українця, громадянина України, з вищою освітою , військовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_11 » , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03.06.2016 року приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_7 , керуючи автобусом «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю, рухався зі сторони вул. Героїв Сталінграда у напрямку вул. Керченської м. Кременчука, Полтавської області, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Героїв Крут м. Кременчука , на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі повертаю ліворуч на вул. Героїв Крут, не надав переваги у русі та допустив зіткнення з автобусом марки «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який рухався прямо в зустрічному напрямку. В результаті зіткнення водій автомобіля «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 615 від 09.06.2016 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, синця та садна грудної клітини, закритого перелому 6-го та 7-го ребер зліва; синця та саден лівої верхньої та нижньої кінцівок, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису №17079/17080 від 29.04.2020 року в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «МЕRCEDES-BENZ 312D» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 8.7.3 «г», 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти даної дорожньо-транспортній пригоди для водія автомобіля «МЕRCEDES-BENZ 312D» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 визначалась шляхом виконання ним вимог п.п. 8.7.3 «г», 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «МЕRCEDES-BENZ 312D» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 «г», 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху України, та з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В умовах даної події водій автомобіля «VOLKSWAGEN CARAVELLE» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1. Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля «VOLKSWAGEN CARAVELLE» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_8 визначалась шляхом виконання ним вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «VOLKSWAGEN CARAVELLE» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав і пояснив , що 03.06.2016 року року приблизно о 11 год. 30 хв. він рухаючись до перехрестя проспекту Лесі Українки та вул. Воїнів Інтернаціоналістів, м.Кременчука зі швидкістю 50-55 км/год. в сторону зупинки громадського транспорту «Пивзавод». Доїжджаючи до перехрестя він побачив, що включений зелений сигнал світлофору. Доїхавши до стоп-лінії він побачив, що на світлофорі був включений жовтий сигнал. Оскільки його швидкість складала 50-55 км/год він не міг застосувати екстрене гальмування, оскільки транспортний засіб , яким він керував вже знаходився на стоп-лінії, і якби він загальмував , то зупинився по середині перехрестя. Також оскільки він надає послуги по перевезенню пасажирів ,то вони могли отримати пошкодження внаслідок різкого гальмування. На перехресті він подивився ліворуч і праворуч, на зустріч йому рухався автомобіль під керуванням потерпілого ОСОБА_8 . Він рухаючись прямо через перехрестя здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням потерпілого ОСОБА_8 , оскільки останній на перехресті повертаючи ліворуч не надав йому переваги у русі. Водій ОСОБА_8 повертаючи ліворуч , не зупинявся на перехресті. Вважає, що потерпілий ОСОБА_8 порушив більше пунктів Правил дорожнього руху України , ніж він. На відеозаписі видно, що потерпілий ОСОБА_8 при проїзді перехрестя повинен був надати йому перевагу у русі. Із висновком експерта за результатами проведення комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису від 29.04.2020 року № 17079/17080 він погоджується частково , не згоден з тим , що в його діях є причинно-наслідковий зв`язок з виникнення дорожньо-транспортної пригоди . Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнає, оскільки вважає, що на перехресті проспекту Лесі Українки та вул. Воїнів Інтернаціоналістів м. Кременчука , потерпілий ОСОБА_8 повинен був надати йому перевагу у русі. Не бажає, щоб відносно нього були застосовані вимоги Закону України «Про амністію у 2016 році», свою згоду не надає, вважає себе невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення , просить його виправдати .Також заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, так як вважає що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ст.. 286 ч.1 КК України .

Незважаючи на те , що обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому злочині не визнав , його вина у скоєному кримінальному правопорушенні підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який у судовому засіданні пояснив, що 03.06.2016 року приблизно о 11 год. 00 хв. він рухався на своєму автомобілі марки «Volkswagen Caravelle» по проспекту Лесі Українки в бік вулиці Керчинської м.Кременчука, та на перехресті здійснював поворот на вулицю Героїв Крут м. Кременчука. На зустрічній смузі стояв автобус жовтого кольору . Виконуючи поворот наліво, він побачив в праве дзеркало заднього виду автобус марки «Mercedes-Benz 312 D» і відчув удар. Він проїхав світлофор на зелений мигаючий сигнал , світлофор блимнув зеленим світлом 3 рази. В нього в автомобілі був увімкнений лівий показник повороту. Його автомобіль рухався на перехресті зі швидкістю приблизно 3-5 км/год, повністю не зупинявся. Внаслідок зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz 312 D», його автомобіль розвернуло на 180 градусів. Автомобіль марки «Mercedes-Benz 312 D» він побачив приблизно за 80-100 метрів до зіткнення, який рухався на його думку зі швидкістю приблизно 80 км/год. Вважає, що водій автобуса «Mercedes-Benz 312 D» рухався через перехрестя на червоний сигнал світлофора. На даний час його автомобіль стоїть не відремонтований. Вважає, що саме обвинувачений ОСОБА_7 порушив Правила дорожнього руху України. Він підтримує цивільний позов з уточненими позовними вимогами , який він здав в провадження суду 06.03.2017 року . Просить суд стягнути з ПП «Євротранс сервіс» на його користь матеріальну шкоду 72421,07 грн., яка складається із витрат на відновлення автомобіля у розмірі 71043,22 грн.,яка перевищує вартість автомобіля , витрат на лікування у сумі 737,85 грн., вартості проведення судово- автотоварознавчої експертизи у сумі 640 грн., та у відшкодування моральної шкоди просить стягнути з ПП «Євротранс сервіс » 100 000 грн. Моральна шкода виразилась в тому, що в нього досить велика сім`я, яку необхідно возити на автомобілі, який ремонту внаслідок ДТП не підлягає. Також у зв`язку із завданими йому тілесними ушкодженнями, він втратив працездатність , не міг нормально працювати, заробляти собі на життя, змінився уклад його життя , він погіршився, так як у нього дуже боліла грудна клітина , нога та рука. . Просить призначити обвинуваченому ОСОБА_7 не суворе покарання і не позбавляти права керування транспортними засобами обвинуваченого ОСОБА_7

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні пояснила, що 02.06.2016 або 03.06.2016 року , точної дати не пам`ятає , приблизно о 11 год. 30 хв. вона рухалась у маршрутному таксі № 17,це був мікроавтобус марки «Mercedes-Benz 312 D». Рухалась вона із центру міста в бік району Молодіжний м. Кременчука . На перехресті проспекту Лесі Українки та вулиці Воїнів Інтернаціоналістів м. Кременчука, майже проїхавши перехрестя, відчула сильний удар в мікроавтобус, який виконував функції маршрутного таксі. Маршрутне таксі в якому вона знаходилась рухалось зі швидкістю приблизно 30-40 км/год , по другій смузі для руху, а на першій смузі стояв тролейбус. За кермом маршрутного таксі був обвинувачений ОСОБА_7 . Водій ОСОБА_7 проїжджав перехрестя перетнувши стоп-лінію вже на жовтий сигнал світлофора. Після удару , маршрутне таксі врізалося в бордюр. Зіткнення відбулося з автомобілем марки «Volkswagen Caravelle», під керуванням ОСОБА_8 . Якби ОСОБА_8 не повертав ліворуч на своєму транспортному засобі, то ДТП вважає вона не відбулася б. Внаслідок ДТП , її не було госпіталізовано до лікарні, оскільки лікарі не діагностували у неї тілесних ушкоджень.

-показаннями свідка ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні пояснила, що 02.06.2016 року, але точної дати вона не пам,ятає, сіла у маршрутне таксі № 17, на зупинці «Героїв Сталінграду» м. Кременчука. Рухаючись з центру міста в бік району Молодіжний м.Кременчука , коли водій маршрутного таксі проїхав перехрестя проспекту Лесі Українки та вулицю Воїнів Інтернаціоналістів м. Кременчука ,на світлофорі миготів жовтий сигнал , із-за чого стався удар з іншим автомобілем, внаслідок чого вона втратила свідомість. Потім її забрала карета швидкої медичної допомоги і вона нічого не бачила.

-показаннями свідка ОСОБА_14 ,який у судовому засіданні пояснив, що під час досудового розслідування кримінального провадження , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002276 від 03.06.2016 року, було встановлено, що на перехресті проспекту Лесі Українки та вулиці Воїнів Інтернаціоналістів, м. Кременчука є камери відеоспостереження , які фіксують навколишнє середовище. Було встановлено, що дані камери належать підприємству «ZEUS NET», а також іде трансляція з цих камер у Кременчуцький ВП ГУНП у Полтавській області . Він звернувся до відповідного працівника, який відповідає за данні камери, для надання цього відеозапису. Оглянувши даний відеозапис , було складено протокол огляду даного відеозапису, та постановою була призначена по справі судово - автотехнічна експертиза і матеріали кримінального провадження із диском відеозапису були направлені до Полтавського НДЕКЦ. Відеозапис із камер відеоспостереження знаходиться у володінні Кременчуцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Полтавській області. Він не перевіряв , чи є у експерта допуск до перегляду і перевірки матеріалів відеозапису. Вищевказаний диск із відеозаписом він постановою визнав речовим доказом. Відеозапис він переглядав, лише за присутності понятих, потерпілого, обвинуваченого, захисників він не запрошував.
-показаннями експерта ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що свій висновок від 18.08.2016 року № 288 він підтверджує у повному обсязі, що в умовах даної події водій автобуса «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_16 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. 8.7.3 ґ) Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В умовах даної події в діях водія автобуса «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачаються невідповідності з вимогами п. 8.7.3 ґ) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В умовах даної події в діях водія автомобіля марки «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п. 8.7.3 ґ), п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В умовах даної події водій автомобіля Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. 8.7.3 ґ) , п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. При наданні висновку експерта він керувався вихідними даними , які були зазначені у постанові слідчого .Відеозапис з місця події він не переглядав, так як немає допуску експерта до дослідження відеозаписів при проведенні експертизи .

-показаннями представника цивільного відповідача ПП «Євротранс Сервіс» ОСОБА_17 , який у судовому засіданні пояснив, що відносно події ДТП йому відомо, що 03.06.2016 року приблизно о 11 год. 30 хв. ОСОБА_7 , керуючи автобусом «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, повертаючи ліворуч на вулицю Героїв Крут м. Кременчука , не надав переваги у русі та допустив зіткнення з автобусом марки «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку прямо. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ПП «Євротранс Сервіс» він не визнає, оскільки вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 не порушував Правила дорожнього руху України , які б могли привести до ДТП. Також автомобіль марки «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_7 застрахований в СК "Брокбізнес" і відшкодування матеріальної шкоди має бути покладено саме на страхову компанію.
Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєному кримінальному правопорушенні підтверджується матеріалами кримінального провадження , дослідженого у судовому засіданні , а саме :
-протоколом огляду місця події від 03.06.2016 року із схемою місця ДТП до нього та фототаблицею із якого вбачається, що місцем огляду є перехрестя проспекту Лесі Українки та вулиці Героїв Сталінграда м.Кременчука, проїзна частина пряма в плані, покриття асфальтобетонне, сухе, пошкодження відсутні, дорожнє покриття загальною шириною 14 м, з двома смугами для руху, світла пора доби, освітлення природне, огляд для водіїв необмежений. На транспортному засобі марки «Volkswagen Caravelle», маються наступні ушкодження у вигляді пошкодження правої бокової частини автомобіля , деформація всього кузова, розбитті стекла, пошкодженні бокової частини. На транспортному засобі марки «Mercedes-Benz 312 D» маються наступні ушкодження у вигляді пошкодження переднього бамперу, капоту, передніх фар, бокових дзеркал заднього виду, решітки радіатора. (а.с. 239-246 т.№1)

-висновком судово-медичної експертизи від 09.06.2016 року № 615 із якої вбачається, що на момент судово-медичної експертизи та наданих медичної документації у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини у вигляді синця та садна грудної клітини, закритих переломів 6-го та 7-го ребер зліва ; синців та саден лівої верхньої та нижньої кінцівок, які утворилися одномоментно від ударної дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля , в результаті дорожньо-транспортної пригоди , можливо у вказаний строк, про що свідчить їх характер та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я. (а.с. 247-248 т.№1)

-висновком експерта від 18.08.2016 року № 288 із якого вбачається, що в умовах даної події водій автобуса «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_16 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. 8.7.3 ґ) Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В умовах даної події в діях водія автобуса «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачаються невідповідності з вимогами п. 8.7.3 ґ) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В умовах даної події в діях водія автомобіля марки «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п. 8.7.3 ґ), п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В умовах даної події водій автомобіля "Volkswagen Caravelle", реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. 8.7.3 ґ) , п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. (а.с.34-36 т.№2).

-відеозаписом з місця події з камер відеоспостереження на перехресті проспекту Лесі Українки та вулиці Воїнів Інтернаціоналістів м. Кременчука( наданим представником потерпілого адвокатом ОСОБА_18 ) із якого вбачається, що о 20 год. 43 хв. 26 сек. (за часом вказаним на відеозапису) автомобіль марки «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 рухаючись по проспекту Лесі Українки м. Кременчука в сторону центру міста, проїжджаючи перехрестя з вулицею Воїнів Інтернаціоналістів м.Кременчука, на червоний сигнал світлофора , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Caravelle», під керуванням ОСОБА_8 , який рухався по проспекту Лесі Українки м. Кременчука в бік району Молодіжний м. Кременчука і на перехресті з вул. Воїнів Інтернаціоналістів , повертаючи ліворуч , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 (а.с. 130 т.№2)

-висновком комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 17079/17080 від 29.04.2020 року із якого вбачається, що виходячи з наданого на дослідження відеозапису , автомобіль марки «Mercedes-Benz 312 D» перетинав лінію дорожньої розмітки 1.12 (стоп лінію) на жовтий сигнал світлофора. Програмно-апаратними засобами, що є в розпорядженні експерта, при дослідженні відео файлу «08_20160603_104300.h264», зафіксованого в області наданих даних лазерного компакт-диска CD-R Verbatium, № N107WD12D8052736B1 ознак монтажу, змін, тощо не встановлено. Однак встановити у категоричній формі чи піддавався відеофайл монтажу, змінам в цілому (підтвердити, спростувати), не представилось можливим у зв`язку із тим, що відеозапис є копією, записаний за допомогою комп`ютерної техніки. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Mercedes-Benz 312 D» ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 8.7.3 «ґ», 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоди для водія автомобіля «Mercedes-Benz 312 D» ОСОБА_7 визначалась шляхом виконанням ним вимог п. 8.7.3 «ґ», 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Mercedes-Benz 312 D» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 8.7.3 «ґ», 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Volkswagen Caravelle», ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля «Volkswagen Caravelle» ОСОБА_8 , визначалась шляхом виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Volkswagen Caravelle» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 218-233 т.№2).

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину є такими, що доповнюють одне одного, належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку , що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, перебаченого ст.. 286 ч.1 КК України доказана . Не визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини суд оцінює критично , як його бажання уникнути відповідальності за скоєний злочин та тактику захисту, оскільки у судовому засіданні було встановлено що автобус марки «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 рухався зі сторони вул. Героїв Сталінграда у напрямку вул. Керченської м. Кременчука, Полтавської області, виїхав на регульоване перехрестя з вулицею Героїв Крут м.Кременчука на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі повертаючи ліворуч на вулицю Героїв Крут м.Кременчука , не надавши переваги у русі та допустив зіткнення з автобусом марки «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який рухався прямо в зустрічному напрямку , чим порушив п. п. 8.7.3 «ґ», 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху України. В результаті зіткнення водій автомобіля «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 615 від 09.06.2016 року отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Також винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, та викладених у вироку, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, наведених у вироку, а саме показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , експерта ОСОБА_15 ,який акцентував увагу суду на тому, що в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля «Mercedes-Benz 312 D» ОСОБА_7 , визначалась шляхом виконанням ним вимог п 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру і дії водія автомобіля «Mercedes-Benz 312 D» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вірити показанням потерпілого, свідків , експерта суд не находить підстав , оскільки вони підтверджуються матеріалами дослідженого судом кримінального провадження , а саме протоколом огляду місця події від 03.06.2016 року із схемою місця ДТП до нього та фототаблицею (а.с. 239-246 т.№1), висновком судово-медичної експертизи від 09.06.2016 року № 615 (а.с. 247-248 т.№1), висновком експерта від 18.08.2016 року № 288 (а.с.34-36 т.№2),відеозаписом з місця події з камер відеоспостереження на перехресті проспекту Лесі Українки та вулиці Воїнів Інтернаціоналістів м. Кременчука, який наданий суду представником потерпілого - адвокатом ОСОБА_18 (а.с. 130 т.№2), висновком комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 17079/17080 від 29.04.2020 року (а.с. 218-233 т.№2).

Відносно пояснень захисника ОСОБА_6 під час судових дебатів , що він і обвинувачений ОСОБА_7 не погоджуються з висновком комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 17079/17080 від 29.04.2020 року в частині того , що встановлений причинний зв,язок між порушенням ОСОБА_7 п. 8.7.3 «ґ», 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху України та з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди суд не приймає до уваги , оскільки в судовому засіданні ні захисник ОСОБА_6 , ні обвинувачений ОСОБА_7 не скористались своїми процесуальними правами і не заявили клопотання про призначення по справі повторної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису, а у суду підстав , передбачених ч.2 ст. 332 КПК України з власної ініціативи своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі немає.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінивши досліджені докази по справі суд вважає необхідним дії обвинуваченого ОСОБА_7 по факту ДТП, яка сталася 03.06.2016 року, внаслідок якої були завдані тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 кваліфікувати за ст.. 286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого ОСОБА_8 , який не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає те що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлені.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Наведені приписи закону стосуються призначення, як основного так і додаткового покарання.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного,також порушення потерпілим ОСОБА_8 згідно висновку комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 17079/17080 від 29.04.2020 року , пункту 10.1 Правил дорожнього руху України , і дії потерпілого з технічної точки також , як і дії обвинуваченого ОСОБА_7 знаходились в причинному зв,язку з ДТП , яка сталася 03.06.2016 року, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді обмеження волі , але не на максимальний строк, оскільки обвинуваченим був вчинений нетяжкий злочин , по необережності, уперше, потерпілий ОСОБА_8 на призначенні суворого покарання не наполягає. Суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 додаткового покарання враховує приписи пункту 21 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті " №14 від 23.12.2005 року зі змінами , де зазначено , що у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів , приходить до висновку не позбавляти останнього права керування транспортними засобами , оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вчинив нетяжкий злочин , уперше, по необережності , не знаходився в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння , працює водієм ФОП « ОСОБА_11 » і жодного разу ні до кримінальної,ні до адміністративної відповідальності не притягався, робота водія є єдиним джерелом його існування . Також суд вважає , що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням вимог ст.. 75 КК України, і звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців , так як обвинувачений раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, також потерпілий ОСОБА_8 на призначенні суворого покарання не наполягає. Суд вважає відповідно до вимог ст.. 76 КК України також покласти на ОСОБА_7 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На думку суду , саме призначення такого покарання обвинуваченому відповідає загальним засадам призначення кримінального покарання, зокрема принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, також суд належним чином оцінив обставини, які мають значення для вирішення цього питання, зокрема характер допущених обвинуваченим ОСОБА_7 порушень Правил дорожнього руху, які він допустив в ході керування транспортним засобом, тобто джерелом підвищеної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, є необережним, відповідно до вимог статті 12 КК України віднесений до категорії нетяжких злочинів , наслідків у виді отримання потерпілим під час ДТП середньої тяжкості тілесних ушкоджень , які настали від дій обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого , що він раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався .
Разом з тим, судом встановлено , що злочин , передбачений ст.. 286 ч.1 КК України був вчинений ОСОБА_7 03.06.2016 року , а пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Злочин, передбачений ст.. 286 ч.1 КК України у відповідності до вимог ст. 12 КК( у редакції від 22.11.2018 року ) , є нетяжким злочином , який карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності`судам слід звернути увагу , що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Тобто, підставою звільнення від кримінальної відповідальності - є закінчення строків давності відповідно до ст.49 КК України та згода особи на закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_7 при роз,ясенні йому судом вимог ст..49 КК України заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, оскільки вину у вчинені кримінального правопорушення , передбаченого ст.. 286 ч.1 КК України він не визнає, просить суд його виправдати .

Відповідно до ч.5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.

Згідно до ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у ч.1 та 2 цієї статті строків, особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин 03 червня 2016 року, з того часу минуло більше 3-х років, від слідства та суду він не ухилявся, інших злочинів не вчинив, не надав згоду на закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України , тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_7 від покарання на підставах, передбачених ч.5 ст. 74 КК України. Перешкод, передбачених ч.3-5 ст. 49 КК України при вирішенні питання про звільнення від покарання на підставі ч.5 ст. 74 КК України, судом не встановлено, оскільки звільненя від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до статті 49 КК. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та частини 5 статті 74 вказаного Кодексу, аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Верховного суду від 12.09.2018 року справа №206/5073/15-к) , від 12.11.2019 року ( справа №566/554/16-к)

Цивільний позов з уточненнями потерпілого ОСОБА_8 до приватного підприємства «Євротранс-Сервіс», Страхової Компанії «Брокбізнес» про відшкодування шкоди завданої під час ДТП , а саме про стягнення з ПП «Євротранс-Сервіс» матеріальної шкоди у розмірі 72421,07 грн. та у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 16 постанови Пленуму ВСС України від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що відповідно до ст.21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 №1961-УІ на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ПП «Євротранс сервіс» застрахував цивільну відповідальність у страховій компанії СК «Брокбізнес» з 26.05.2017 року до 25.05.2017 року, що підтверджується полісом № АЕ/8227169 обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( а.с. 253 т.1) .

Дорожньо-транспортна пригода під час якої ОСОБА_7 порушив Правила дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , під час якого була завдана матеріальна шкода потерпілому , сталася 03.06.2016 року , тобто в період дії договору страхування.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до страхового полісу серії АЕ/8227169 страховиком відповідача з страховим лімітом 100 000 грн. на момент вчинення ДТП була страхова компанія «Брокбізнес».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Також цивільний позов з уточненнями потерпілим ОСОБА_8 про відшкодування шкоди завданої під час ДТП фактично пред,явлений до одного відповідача , а саме ,до приватного підприємства «Євротранс-Сервіс», хоча першим цивільним відповідачем у позові зазначена страхова компанія «Брокбізнес», але вимог до неї цивільний позивач ( потерпілий ) ОСОБА_8 ніяких не пред,являє, а суд відповідно до вимог ст. 81 ч.7 ЦПК України не може з власної ініціативи виходити за межі заявлених позовних вимог .

Виходячи з вищевикладеного у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 пред`явленого фактично до володільця джерела підвищеної небезпеки ПП «Євротранс Сервіс» про відшкодування шкоди, заподіяної унаслідок дорожньо-транспортної пригоди необхідно відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

Суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави відповідно до вимог ст. 124 ч.2 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із проведенням по справі судово- автотехнічної експертизи та комплексної судової автотехнічної та експертизи відео-, звукозапису у сумі 10158,24 грн.

Речові докази по справі автомобіль «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 відповідно до ст.. 100 КПК України залишити йому за належністю. Автобус марки «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_20 відповідно до ст. 100 КПК України залишити йому за належністю.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 2-х років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_7 від призначеного судом покарання звільнити з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців .

Відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання ,призначеного за ст. 286 ч.1 КК України , у зв`язку із закінченням строків давності.
У задоволенні цивільного позову з уточненнями потерпілого ОСОБА_8 до приватного підприємства «Євротранс-Сервіс» про відшкодування шкоди завданої під час ДТП відмовити .

Роз,яснити потерпілому ОСОБА_8 його право на звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди до страхової компанїї у порядку цивільного судочинства відповідно до вимог ст..128 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави відповідно до вимог ст. 124 ч.2 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із проведенням по справі судово- автотехнічної експертизи та комплексної судової автотехнічної та експертизи відео-, звукозапису у сумі 10158,24 грн.

Речові докази по справі автомобіль «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 відповідно до ст.. 100 КПК України залишити йому за належністю. Автобус марки «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_20 відповідно до ст. 100 КПК України залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: