Справа № 472/827/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2020 року смт.Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому закритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2020 року за №0000191 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кременівка, Веселинівського району, Миколаївської області, громадянина України, непрацюючого, освіта повна загальна середня, перебуваючого в фактично шлюбних відносинах, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
20.12.2004 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 1 (один) рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік;
12.05.2005 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ст. 15, ч.3 ст. 185, ст.69, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці, 28.07.2006 року умовно-достроково звільнений на підставі постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.07. 2006 року, невідбута частина покарання 1 (один) рік 22 (двадцять два) дні;
08.12.2010 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 (три) роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 2 (два) роки;
20.01.2011 року Заводський районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.187, ч.2 ст.185, ч.1 ст.122, ч.1 ст.296, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, 13.08.2014 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 05.08.2014 року, невідбута частина покарання 7 (сім) місяців 25 (двадцять п`ять) днів;
05.07.2017 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 408 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України 2001 р. звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців, -
обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, надійшло до суду 21.08. 2020 року.

В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Так, 08.06.2020 року біля 05:00 год. у ОСОБА_4 виник намір, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з потерпілою ОСОБА_6 . Перебуваючи біля залізничного мосту смт. Веселинове обвинувачений, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, маючи перевагу у фізичній силі, достовірно знаючи, що потерпіла є малолітньою, діючи умисно, з метою подолання супротиву та волі до супротиву ОСОБА_6 відвів її до лісонасаджень поблизу залізничного мосту смт. Веселинове і почав словесно погрожувати фізичним насильством, при цьому схопивши потерпілу руками та закривши їй рот. Подавивши волю малолітньої до спротиву, ОСОБА_4 , незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої, задер її одяг та вагінально проник в тіло ОСОБА_6 своїми геніталіями без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

Вказані обставини підтверджуються даними слідчих дій, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 152 КК України, протоколом огляду місця події від 10.06.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 314 КПК України ухвалою Веселинівського районного суду дане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання на 03 вересня 2020 року.

Підстав для закриття, зупинення кримінального провадження, для повернення обвинувального акта прокурору, для скасування або зміни запобіжного заходу, передбачених п. 4-8 ч. 1, ч. 2 ст. 284, ст. ст. 291, 292, 335 КПК України не має.Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

В підготовчому судовому засіданні, надійшло клопотання прокурора ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, строком на 60 діб.

Прокурор обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, з метою зміни нею показань на судовому розгляді кримінального правопорушення і вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив суд застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки наявні ризики зазначені в клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема цілодобовий домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_6 та законний представник потерпілої ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заперечували щодо продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою .
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу та законного представника потерпілої, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначених частиною першою вказаної статті.

Згідно з положеннями ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем його постійного проживання, наявність постійного місця роботи, майновий стан, наявність судимостей.
При вирішення питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під ватрою суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст.177 КПК України.

При вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що обставини у справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення підтвердилися.
Згідно ст. 176 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. При цьому їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості.
Зокрема, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає підозрюваному вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду та здійснювати незаконний вплив на потерпілу та свідків по вказаному кримінальному провадженню.
Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки та домашнього арешту не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують довіру та можуть поручитись за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду.
ОСОБА_4 неодноразово судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, не має міцних соціальних зв`язків. Вік, стан здоров`я ОСОБА_4 не перешкоджають його утриманню в слідчому ізоляторі.

Судом взято до уваги, що злочин вчинений відносно особи, яка по відношенню до підозрюваного, як було встановлено в судовому засіданні, є його падчередцею, а отже можливо стверджувати, що злочин вчинений відносно члена родини, а тому нівелюється такий елемент, як міцні соціальні зв`язки з родинною.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, зокрема ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановлені ухвали про продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не вважає за необхідне визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За обставин, зазначених вище, враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 04 вересня 2020 року, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не змінилися, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 205, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, до судового розгляду у закритому судовому засіданні, на 23 вересня 2020 року о 11 год. 00 хв. в приміщенні Веселинівського районного суду Миколаївської області, в одноособовому складі суду.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу, законного представника потерпілої, свідків.

Клопотання прокурора Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити повністю.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто - до 02 листопада 2020 року включно, без можливості внесення застави.
Строк дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу закінчується о 24:00 годині 02 листопада 2020 року включно.
Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_1 о