Справа № 502/1405/20
УХВАЛА

27 серпня 2020 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кілія погоджене з прокурором клопотання слідчого, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Десантне, Кілійського району, Одеської області, гр-на України, освіта середня середня, не одруженого, не працює та не навчається, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого:

- 07.04.2020 року до Кілійського районного суду Одеської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000087 від 13.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України;

- 29.05.2020 року до Кілійського районного суду Одеської області направлено обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000129 від 03.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України;

- 31.07.2020 року до Кілійського районного суду Одеської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000128 від 03.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відомості про яке 13.07.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , 26.08.2020 року звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, підозрюється у вчиненні ще 3 кримінальних правопорушень (злочинів), у нього відсутнє постійне джерело доходів, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також вчинити нові злочини.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий клопоче про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вивчивши клопотання із долученими до нього додатками та заслухавши учасників розгляду клопотання слідчий суддя достовірно встановив наступне:

09.07.2020 року приблизно о 17.00 годині, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, через незачинену хвіртку проник на територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 та незаконно заволодів мопедом червоного кольору «Альфа», вартістю 7405 гривень 40 копійок.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 13.07.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та слідчим відділом Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування.

14.08.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину та його дії кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 289 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити, так як ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину.

Також на думку прокурора існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний може:

- переховуватись від органів досудового слідства та суду, так як за вчинені злочини йому загрожує реальна міра покарання строком від 5 до 8 років позбавлення волі;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які мешкають у доному з ним селі, оскільки досудове розслідування тільки розпочато;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить відсутність у нього постійного місця роботи і, відповідно джерела доходів, а також те, що він підозрюється у вчиненні ще 3-х кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та з урахуванням того факту, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, прокурор просить задовольнити клопотання у повному обсязі.

ОСОБА_4 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, оскільки не має наміру ухилятись від органів досудового слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, або здійснювати тиск на потерпілого свідків і, просить суд обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши копії матеріалів кримінального провадження, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України. Зокрема це підтверджується: показаннями самого підозрюваного, потерпілого і свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає достовірно встановленими що ОСОБА_4 :

- обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України;

- раніше не судимий;

- на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває;

- має постійне місце проживання на території Одеської області, мешкає з рідною тіткою і, це свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, у місті проживання.

При цьому на думку слідчого судді існує ризик впливу підозрюваним на потерпілого та свідків, які мешкають у одному селі, оскільки досудове розслідування по даному кримінальному провадженню тільки розпочато.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами доданими до клопотання та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с.) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Разом з тим відповідно до п. 175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Згідно з ч. 1-6 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Оскільки в судовому засіданні прокурором були доведені обставини передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу), слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а також покласти на нього обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя приходить до висновку, що достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти виникненню ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України може бути домашній арешт із цілодобовою забороною залишати місце проживання та покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Задовольнити клопотання підозрюваного.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із цілодобовою забороною залишати житло, строком на 47 діб.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 за першою вимогою з`являтися до слідчого, прокурора, або суду, а також покласти на нього обов`язки:

- не відлучатися за межі району, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню.
Контроль за поведінкою підозрюваного який перебуває під домашнім арештом покласти на працівників Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладання на підозрюваного обов`язків становить 47 діб - до 13.10.2020 року включно.
Ухвала припиняє свою дію 14.10.2020 року.
Копію ухвали після оголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1