КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/303/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ст. 194 КПК України обов`язки:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за винятком паспорта громадянина України;
- уникати спілкування із іншим підозрюваним ОСОБА_11 та свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 10.12.2020 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному ОСОБА_10 залишати місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби, одночасно зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій, відповідно до отриманих ним повідомлень з одночасним покладенням на підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступних обов`язків: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за винятком паспорта громадянина України; уникати спілкування із іншим підозрюваним - ОСОБА_11 та свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 08.02.2021.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в даній ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт вказує на те, що при винесенні ухвали слідчий суддя не врахувала підвищену суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_10 являється оперативним співробітником органів Служби безпеки України, у зв`язку із чим, користуючись службовим становищем, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, накази підлеглим, погрози, або іншим шляхом, щодо знищення, приховання або спотворення документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, а саме документів, що стосуються отримання доступу до службової та таємної інформації, а також подальше розпорядження нею, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, наразі встановлюються дані про можливу причетність інших осіб до вчинення даного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, підозрюваний не будучи тимчасово позбавлений вільного пересування, зможе вчинювати тиск на можливих свідків у даному кримінальному провадженні, з метою приховання своєї злочинної діяльності, що в своїй сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п. З ч. 1 ст.177 КПК України.
Апелянт вважає, що враховуючи суспільний резонанс кримінального провадження, ОСОБА_10 під впливом тяжкості покарання, яке загрожує останньому, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, та у такий спосіб істотно перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження, що в своїй сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України.
Отже, застосування судом щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є безпідставним, таким що не відповідає особі підозрюваного та вчиненому ним кримінальному правопорушенню, а також при обранні саме такого запобіжного заходу судом проігноровано вимоги ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи підозрюваного та захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги з доповненнями, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Київської обласної прокуратури.
В ході досудового розслідування встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на території міста Краматорськ, Донецької області, співробітник Служби безпеки України ОСОБА_10 , маючи допуск та доступ до державної таємниці за формою № 2, переслідуючи корисливу мету та мотив особистого збагачення, вирішив за грошову винагороду на замовлення третіх осіб передавати наявні в банках даних СБ України відомості щодо об`єктів оперативної зацікавленості оперативних підрозділів, в тому числі інформацію про наявність контррозвідувальних та оперативно-розшукових справ.
В свою чергу, зазначену інформацію ОСОБА_10 отримує шляхом направлення відповідних запитів до Головного інформаційного комп`ютерного центру Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення СБ України.
10.09.2020 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 328 КК України, тобто у вчиненні розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, особою, якій ці відомості стали відомі у зв`язку з виконанням службових обов`язків, вчиненому групою осіб.
03.12.2020 стороні захисту вручено клопотання про продовження строків досудового розслідування указаного кримінального провадження до чотирьох місяців.
08.12.2020 року слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 328 КК України, а також на те, що у ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що в разі застосування до ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з домашнім арештом у нічний час, таких як застава, особиста порука чи особисте зобов`язання, орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, здійснення останнім впливу на свідків по справі з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по справі.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження.
08.12.2020 слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва відмовив у задоволенні зазначеного клопотання слідчого та застосував до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які визначені в даній ухвалі.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував, тяжкість покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 328 КК України, особу підозрюваного та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що відносно підозрюваного наявний такий ризик, як переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Однак врахувавши особу підозрюваного, його матеріальний стан, міцність соціальних зв`язків, те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його процесуальну поведінку під час досудового розслідування, а також те що прокурор в судовому засіданні не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до вимог статті 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями частини 2 статті 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як свідчить положення статті 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі, наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майнових стан, наявність судимостей та інше.
Вказані вимоги закону слідчим суддею були дотримані, а також оцінені в сукупності всі обставини, які відповідно до статті 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.
Так, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 328 КК України, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
З цими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.
Також, апеляційний суд вважає вірним висновок слідчого судді щодо не доведення прокурором недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.
Слідчим суддею вірно встановлено, особу підозрюваного, його матеріальний стан, міцність соціальних зв`язків, те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його процесуальну поведінку під час досудового розслідування, доказів порушення процесуальної поведінки підозрюваним прокурором під час апеляційного розгляду не надано.
Враховуючи викладене, а також беручи до уваги обставини суспільно-небезпечних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 , суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя пройшов до вірного висновку, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_10 , зможе запобіжний заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за винятком паспорта громадянина України; уникати спілкування із іншим підозрюваним ОСОБА_11 та свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Прокурором в своїй апеляційній скарзі, а також при апеляційному розгляді не наведено жодних доказів, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та не зможе запобігти встановленим ризикам.
Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, сама по собі не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в силу чого, і в цій частині доводи апелянта є необґрунтованими.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_10 та обрання запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту в певний період доби, про що просить апелянт.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга з доповненнями прокурора - задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які визначені в даній ухвалі, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу з доповненнями прокурора старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4