Справа № 635/5817/20
Провадження № 1-в/635/52/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, засуджений за вироком Московського районного суду міста Харкова від 30 вересня 1993 року за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11 квітня 1996 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 7днів; вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 квітня 2001 року за ч. 1 ст. 206 КК України до 6 місяців виправних робіт; вироком Московського районного суду міста Харкова від 26 липня 2002 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 300 гривень; вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 травня 2004 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ст. 70- КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 29 березня 2006 року відповідно до Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005 року; вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від20 жовтня 2006 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 03 листопада 2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 8 місяців; вироком Київського районного суду міста Харкова від 03 лютого 2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 червня 2017 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Київського районного суду міста Харкова від 27 березня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

вироком Київського районного суду міста Харкова від 27 березня 2019 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку покарання 13 грудня 2018 року; кінець строку покарання 13 червня 2023 року.
Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», в особі начальника установи ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням та просить про приведення вироку Київського районного суду міста Харкова від 27 березня 2019 року у відношенні засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі справи у відношенні засудженого ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Київського районного суду міста Харкова від 27 березня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі; в силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 червня 2017 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок Київського районного суду міста Харкова від 27 березня 2019 року набрав законної сили 02 травня 2019 року.
Вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 червня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; в силу ч. 1 ст. 70 КК України кінцево призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 червня 2017 року набрав законної сили 28 листопада 2017 року.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким санкція частини 1 ст.185 КК України викладена в наступній редакції «карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».
Санкція ч. 1 ст.185 КК України в редакції, чинній до 01 липня 2020 року , передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Отже, санкція ч. 1 ст.185 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.
Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 червня 2017 року за сукупністю злочинів, в тому числі за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за злочин, вчинений до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, що входить у сукупність злочинів, призначене покарання не відбув, на нього поширюються правила щодо заміни невідбутої частини покарання, призначеного за ч.1 ст.185 КК України, більш м`яким у виді обмеження волі з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України.
Приймаючи до уваги, що з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним визначити засудженому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.185 КК України за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 червня 2017 року - за правилами ч.1 ст.72 КК України у виді 4 років обмеження волі.
При цьому, враховуючи, що остаточне покарання призначено ОСОБА_3 за вироком Київського районного суду міста Харкова від 27 березня 2019 року, за правилами ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за вказаним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 червня 2017 року, виходячи з вимог ч. 1 ст. 72 КК України, остаточне покарання слід визначити ОСОБА_3 раніше призначене цим вироком у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 70, 72, 74 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання адміністрації державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України задовольнити.
Визначити ОСОБА_3 покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 червня 2017 року:

за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі строком на чотири роки;
за ч. 2 ст. 185 КК України (раніше призначене) у виді позбавлення волі строком на три роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України кінцево призначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Остаточне покарання ОСОБА_3 вважати призначеним у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі за вироком Київського районного суду міста Харкова від 27 березня 2019 року на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного вказаним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 червня 2017 року.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1