КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

11 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ з ДУ "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 4 червня 2020 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_6
за участю сторони захисту адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком, ухваленим у кримінальному провадженні №0007517 від 08.09.2019 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Бориспіль, Київської обл., з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку у лікаря нарколога, хворіє на ОСОБА_8 , раніше неодноразово судимого: 1) 28.08.2000 Ірпінським міським судом Київської області за ст. 94, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України на 9 років позбавлення волі; 2) 29.10.2001 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 101, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 117, ст. 42, ст. 43 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 3) 25.06.2008 Богунським районним судом м. Житомир за ст. 391, ст. 71 КК України на 2 роки позбавлення волі; 4) 03.10.2011 Бориспільським міським судом Київської області за ч. 4 ст. 309 КК України. Кримінальна справа закрита відповідно до ст.ст. 273, 282, 296 КПК України; 5) 15.07.2013 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік; 6) 28.05.2014 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки позбавлення волі; 7) 11.03.2016 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 на 3 рокипозбавлення волі; 8) 07.04.2016 Бориспільським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі; 9) 22.08.2016 Деснянським районним судом м. Чернігів за ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до штрафу у розмірі 170 000 грн. та 4 років позбавлення волі,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України та йому призначене покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту, строком на 4 (чотири) місяці;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
- ст. 395 КК України у виді арешту, строком на 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_5 покарання за вказані кримінальні правопорушення шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_5 :

- на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 21450 грн.;

- в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 378 грн.

Також вирішені питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Цим вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 визнаний винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин.

ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності та інші злочини.

Так, 08.09.2019 року приблизно о 02 годині 20 хвилин, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю знайомою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останні здійснювали прибирання квартири, в якій проживав потерпілий ОСОБА_9 та його знайома громадянка Японії ОСОБА_11 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання особисті речі, що належать гр. ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, шляхом вільного доступу, діючи з корисливих мотивів з метою власного незаконного збагачення, ОСОБА_5 приблизно о 02 год. 50 хвилині переконавшись, що ОСОБА_10 в цей момент займалася своїми справами та за його діями ніхто не спостерігає підійшов до дивану, який розміщений у коридорному приміщені вищевказаної квартири, де, з метою таємного викрадення чужого майна, взяв рюкзак чорно-червоного кольору приблизною вартістю 340 гривень 00 копійок в якому знаходилось наступне: грошові кошти в розмірі 10 000 грн., гаманець коричневого кольору на блискавці золотистого кольору в якій знаходились банківські картки на ім`я ОСОБА_11 в кількості 7 шт., банківські картки на ім`я ОСОБА_9 , дисконтні картки, паспорт громадянина України, свідоцтво про розірвання шлюбу та приписне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , та поклав до пакету який був у нього при собі.

В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи вчиняти свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, направився до спальної кімнати, де побачив жіночу сумку чорно-білого кольору в якій знаходились грошові кошти в сумі 3400 грн. та Японські ЄН в сумі 8 000 ЄН, що згідно курсу НБУ станом на 08.09.19 становить 1897, 60 грн., шкатулка сірого кольору в якій перебувало жіноче кільце-сережка жовтого кольору вартістю 250 грн., пара сережок із срібла з перлиною білого кольору на кожній вартістю 600 грн. 20 коп., ланцюжок з металу срібного кольору з підвіскою у вигляді зірки з каменями білого кольору вартістю 870 грн. 00 коп., закордонний паспорт, паспорт громадянки Японії та студентський квиток наім`я ОСОБА_11 , 5 наборів ключів в зв`язках, папка зеленого кольору з документами та фіскальними чеками країни Японії та України.

Після чого, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, діючи з корисливих мотивів з метою власного незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає взяв вказану жіночу сумку чорно-білого кольору з речами та поклав до вказаного пакету, що був у нього при собі.

В подальшому, ОСОБА_5 з вказаним викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 17 тис. 357 грн.80 коп.

Крім того, 24.02.2020 приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебував поблизу будинку №18-Б, що розташований по бульвару Верховної Ради в м. Києві, де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час, у ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт з ОСОБА_12 , в ході якого ОСОБА_5 умисно завдав один цілеспрямований удар в область потилиці раніше невідомого йому ОСОБА_12 , в результаті чого останній не втримався на ногах та впав на землю. Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, в той час як ОСОБА_12 почав підійматися із землі, наніс останньому правою ногою приблизно 4 удари в область лівої частини тулуба, а саме живота та ребер. В подальшому, коли ОСОБА_12 піднявся на ноги ОСОБА_5 наніс йому кулаком правої руки приблизно 10 ударів в ліву частину обличчя, таким чином спричинивши останньому синець в лівій навколоочній ділянці, садно в лівій брівній ділянці, садно та синець правої половини грудей. Після того, як ОСОБА_12 відштовхнув ОСОБА_5 , останній взяв у праву руку ніж, яким в подальшому тичком наніс приблизно 6 ударів у ліву руку ОСОБА_12 , таким чином спричинивши останньому колото-різані рани лівої кисті та лівого передпліччя.

Згідно висновку експерта № 042-618-2020 від 24.03.2020:
-колото-різані рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я);
-синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Крім того, 24.02.2020 приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи поблизу будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , після спричинення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, в той час як останній лежав на землі, в ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне, повторне, відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, повторно, маючи на меті незаконне збагачення, ОСОБА_5 відкрито, долаючи опір потерпілого, дістав з лівої внутрішньої кишені куртки ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Ксіомі», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 4 000 грн., в середині якого знаходилася картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 50 грн.

В подальшому ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 4 050 гривень 00 копійок.
Крім того, постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.07.2019, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та застосовано наступні обмеження:
1.Заборонити залишати своє місце переживання з 22.00 год. до 06.00 год. кожної доби.
2.Заборонити відвідувати місця, де дозволена торгівля та розливання спиртних напоїв.
3.Чотири рази на місяць з`являтися на реєстрацію до ВП ГУ Національної поліції.
4.Заборонити виїзд за межі місця проживання без відповідного дозволу ВП ГУ Національної поліції.

19.12.2019 р ОСОБА_5 , став на профілактичний облік в Дніпровському УП ГУНП у м. Києві, де дільничним офіцером поліції ОСОБА_13 19.12.2019 р. під підпис було доведено обмеження, встановлені ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.01.2019 р., про встановлення щодо нього адміністративного нагляду.

Також, 19.12.2019 р. ОСОБА_5 , під підпис попереджено про кримінальну відповідальність за самовільне залишення місця проживання (без письмової заяви та отримання контрольного листка) з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Незважаючи на це, ОСОБА_5 , проігнорував встановлені щодо нього обмеження та правила адміністративного нагляду, а саме - 23 січня 2020 року, на реєстрацію до Дніпровського УП ГУНП у м. Київ, не з`явився, а тому про місце перебування ОСОБА_5 працівникам поліції не було відомо.

Так, 04 лютого 2020 року, в період часу з 22 год. 10 хв. до 22 год. 40 хв., в присутності понятих, при перевірці адреси: АДРЕСА_1 , дільничним офіцером поліції ОСОБА_14 було виявлено відсутність ОСОБА_5 , про що було складено акт перевірки дотримання правил адміністративного нагляду.

Крім цього, 07 лютого 2020 року, в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., в присутності понятих, при перевірці адреси: АДРЕСА_1 , дільничним офіцером поліції ОСОБА_15 було виявлено відсутність ОСОБА_5 , про що було складено акт перевірки дотримання правил адміністративного нагляду.

Крім цього, 11 лютого 2020 року, в період часу з 22 год. 02 хв. до 22 год. 07 хв., в присутності понятих, при перевірці адреси: АДРЕСА_1 , дільничним офіцером поліції ОСОБА_14 було виявлено відсутність ОСОБА_5 , про що було складено акт перевірки дотримання правил адміністративного нагляду.

Отже, ОСОБА_5 , знаходячись під адміністративним наглядом, проігнорував та порушив встановлені відносно нього обмеження і правила адміністративного нагляду, а саме - з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно залишив місце свого проживання, не повідомивши працівників поліції про його зміну, і по місцю свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де за ним здійснювався адміністративний нагляд, під час перевірок був відсутній.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з цим рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок місцевого суду в частині цивільного позову, а саме він не згоден із задоволенням позову ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №755/15635/19 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженого вироку, доводів, викладених у апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_5 ; вислухавши доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу за наведених у ній обставин; доводи прокурора ОСОБА_6 , який заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим, у тому числі в частині вирішення цивільного позову, просив залишити цей вирок без змін; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши й обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції уважає апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що задоволенню не підлягає з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до змісту вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким, у тому числі обвинуваченим, не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій ОСОБА_5 не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги, а саме в частині вирішення цивільного позову.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити в зазначеній його частині законний і обґрунтований вирок, перевіркою провадження судом апеляційної інстанції не виявлено.

Покарання ОСОБА_5 призначене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65, 70 КК України, врахуванням фактичних обставин справи, відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами.

Що стосується вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну вироку місцевого суду в частині цивільного позову, а саме він не згоден із задоволенням позову ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №755/15635/19 за ч. 2 ст. 185 КК України, колегія суддів уважає такі безпідставними та з ними не погоджується, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

За змістом ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З матеріалів провадження вбачається, що до початку розгляду провадження потерпілий ОСОБА_9 подав цивільний позов, в якому матеріальну шкоду, оцінену в 21450 грн., обґрунтував вартістю викрадених речей. Також потерпілий вказував на те, на момент звернення з цим позовом, обвинувачений не сплатив жодних коштів в рахунок відшкодування шкоди, завданої його неправомірними діями.

Як встановив місцевий суд, із посиланням на відповідні норми закону, цивільним позивачем/потерпілим було надано належні та допустимі докази щодо вартості викраденого майна, станом на час вирішення справи в суді, які обвинувачений не оспорює.

Отже, місцевий суд дійшов беззаперечного висновку, що заподіяна матеріальнашкода є очевидною.

Відтак, цивільний позов у даному кримінальному провадженні вирішений судом першої інстанції відповідно до вимог кримінального процесуального та матеріального цивільного закону. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 заявлений у даному кримінальному провадженні цивільний позов визнав, що встановлено в суді першої інстанції та відображено у вироку.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди із задоволенням цивільного позову колегія суддів апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а ставити під сумнів показання потерпілого в частині вартості викраденого майна та відповідно завданої йому кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, об`єктивних підстав у колегії суддів апеляційної інстанції немає.

Крім того, обвинувачений за містом поданої апеляційної скарги не зазначає жодних підстав та обґрунтувань своїх вимог в частині незгоди із задоволеним цивільним позовом. Отже, вапеляційній скарзі не зазначено обставин, які б свідчили про те, що зазначений висновок суду першої інстанції проведений з будь-якими порушеннями.

Таким чином цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, судом першої інстанції вирішений відповідно до вимог ч. 1 ст. 129 КПК України, ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний і обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст. ст. 336, 404, 405, 407, ч. 1 ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 4 червня 2020 року, ухвалений у кримінальному провадженні під №0007517, внесеному 08.09.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 а й л о Т. М. Ю д е н к о