У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, зі слів не судимого, працюючого в`язальником автомобільних джгутів ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2020 року слідчий слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В рамках даного клопотання слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця, АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, терміном на 60 діб.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 16 грудня 2020 року близько 23 години 10 хвилин, водій ОСОБА_4 , будучи самовпевненим та самонадійним, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи у стані алкогольного сп`яніння власним технічно-справним транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «OPEL» моделі «ZAFIRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Шевченка, в населеному пункті міста Іршава, зі сторони центру міста у напрямку села Сільце, Іршавського району, та проїхавши 29-ть метрів від готельно-ресторанного комплексу «ІЛЛАРА», що по вул. Шевченка, 145, де дорога являє собою горизонтальну ділянку шляху, пряму в плані, має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою горизонтальною розміткою 1.5, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, у темний час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, діючи всупереч вимогам п.п. 1.3.; 1.5.; 2.1. а); 2.3. б); 2.9. а); 12.3.; 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, з моменту виникнення перешкоди для руху, у вигляді автомобіля, що рухається попутно в межах його смуги з меншою швидкістю руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, під час виконання маневру обгону не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не вживав заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля із задньою лівою частиною автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , що привело до втрати водієм ОСОБА_4 керування автомобілем марки «OPEL» моделі «ZAFIRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїзду його через зустрічну смугу руху на ліве, по ходу свого руху узбіччя, з послідуючим наїздом на пішоходів гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які у той час, рухалися по лівому узбіччі, у попутному для водія ОСОБА_4 напрямку. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких помер на місці пригоди.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, зауваживши на наявність ризиків, зокрема можливості підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. Долучив до матеріалів клопотання копію лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_8 № 159 від 17.12.2020 року. Додав, що пішоходи ОСОБА_11 , ОСОБА_10 на даний момент знаходяться на лікуванні, встановити ступінь тяжкості завданих їм тілесних ушкоджень на момент розгляду клопотання неможливо з огляду на короткий проміжок часу, що минув з моменту події. Даними щодо наявності у підозрюваного паспорту громадянина України для виїзду за кордон не володіє.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, просили застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням волі. Підозрюваний у судовому засіданні свою вину визнав.
Захисник долучив характеризуючи документи відносно свого підзахисного; зазначив, що клопотання слідчого є необґрунтованим, ризики також є необґрунтованими. Зазначив, що ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків, експерта, спеціаліста. Підозрюваний має місце роботи, проживання, доглядає за батьками пенсіонерами, до того ж батько є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. ОСОБА_4 та його родина мають намір відшкодувати завдану шкоду, але з огляду на швидкість розвитку подій не встигли цього зробити. Зазначив, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4 не отримував, відповідних доказів надати не може.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також документи, надані в судовому засіданні прокурором та захисником, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000339 за ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2020, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2020 року /а.с.6/.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу стало те, що 16 грудня 2020 року близько 23 години 10 хвилин, водій автомобіля марки «OPEL» моделі «ZAFIRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,4 проміле), рухаючись в населеному пункті міста Іршава, по вулиці Шевченка, поблизу ресторану «Іллара» Закарпатської області, в темну пору доби, в напрямку із сторони міста Іршава в бік с.Сільце, де проявив неуважність, не дотримався дистанції, та передньою правою частиною вказаного автомобіля допустив зіткнення у задню ліву частину автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , після чого водій ОСОБА_4 виїхав через зустрічну смугу руху на ліве узбіччя, де в подальшому допустив наїзд на пішоходів гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які рухались в попутному напрямку лівим узбіччям з центру м.Іршава в бік с.Сільце Іршавського району. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких помер на місці пригоди. Пішохід ОСОБА_11 , доставлений з тілесними ушкодженнями до реанімаційного відділення Іршавської РЛ. Пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому п`ятої плеснової кістки.
16 грудня 2020 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України /протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 17.12.2020, а.с. 33-36/.

Слідчим суддею перевірено, що ОСОБА_4 затримано в спосіб, передбачений ст. ст.ст. 207, 208 КПК України, вчасно з дотримання вимог ст. 211 КПК України доставлено до суду. Заяв про застосування до підозрюваного насильства під час затримання не надходило, зовнішній вид та стан останнього не дають підстав для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство під час перебування в якості затриманого.

17 грудня 2020 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого /повідомлення про підозру від 17.12.2020, а.с.45-49/.

Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:

- відомостями, що містяться в протоколі огляду місця ДТП від 16.12.2020 /а.с.8-14/;

- схемою до протоколу огляду місця ДТП від 16.12.2020 /а.с.15/;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , від 17.12.2020 року /а.с.19-21/;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , від 17.12.2020 року /а.с.22-24/;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 17.12.2020 року /а.с.25-27/;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , від 17.12.2020 року /а.с.28-30/;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 17.12.2020 року /а.с.30-31/;
- протоколом затримання гр. ОСОБА_4 , від 17.12.2020 року /а.с.33-42/;
- висновком результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №171 від 16.12.2020, щодо ОСОБА_4 /а.с.17/.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання

факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення

викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України (п. 175) ЄСПЛ вкотре

повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжких (ч. 2 ст. 286 КК України) злочинів, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховуючи наслідки вчиненого кримінального правопорушення у вигляді смерті людини, життя та здоров`я якої є найвищою соціальною цінністю, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

При оцінюванні даного ризику слідчий суддя також бере до уваги ту обставину, що останні півтора роки, що передували інценденту ДТП, підозрюваний за місцем свого проживання в с.Камянське Іршавського району не проживав, в період з травня 2019 року по 15 грудня 2020 року проходив строку військову службу в Збройних силах України, а саме в 1 стрілецькій роті 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 з розташуванням у АДРЕСА_2 , відповідно має сталі соціальні зв`язку в даній місцевості, що сприятиме можливості переховуватися від органів досудового слідства.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були безпосередніми очевидцями події, з метою дачі, зміни ними показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від потерпілих та свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити що всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

З наданих стороною захисту документів встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом з батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , працює на посаді в`язальника автомобільних джгутів ТзОВ «Берег-Кабель ГМБХ» з 20.06.2019 року, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання /характеристика ТзОВ «Берег-Кабель ГМБХ» від 17.12.2020, характеристика Кам`янської сільської ради № 1118 від 17.12.2020. Також позитивно характеризується командиром військової частини НОМЕР_3 / службова характеристика від 16.12.2020 року на солдата ОСОБА_4 /. Матір підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є пенсіонеркою, батько підозрюваного ОСОБА_15 , пенсіонер, має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році, категорії 3.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , на які посилається захисник, не можуть бути безумовними підставами для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні шляхом схилення до дачі завідомо неправдивих показань з метою ухилення від відповідальності.
Слідчий суддя критично оцінює довідку виконкому Кам`янської сільської ради № 1948 від 17.12.2020 року про те, що ОСОБА_4 дійсно веде догляд за батьками пенсіонерами ОСОБА_4 та ОСОБА_15 , оскільки останні півтора року підозрюваний перебував на строковій військовій службі у Збройних силах України у м. Львів, фізична можливість надавати щоденний догляд у ОСОБА_4 була відсутня. Медичні докази того, що батьки потребують догляду, в досліджених матеріалах відсутні.
Характеристика з місця роботи підозрюваного ТзОВ «Берег-Кабель ГМБХ» також оцінюється судом критично, так як ОСОБА_4 прийнятий на роботу 20.06.2019 року , в той час проходив строку військову службу з травня 2019 року по 15 грудня 2020 року, тобто фактично керівництво ТзОВ «Берег-Кабель ГМБХ» не мало змогу з огляду на фактичну відсутність працівника на робочому місці оцінити його якості.
Також слідчим суддею враховано скоєння ДТП ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння /висновок результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №171 від 16.12.2020, щодо ОСОБА_4 /а.с.17/ результати огляду підозрюваного ОСОБА_4 на стан сп`яніння прибором «Драгер, який показав результат 1,83%, що майже в 10 разів перевищує допустиму норму /а.с.16/.
Крім цього, слідчий суддя при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, враховує, що підозрюваний є особою молодого віку, з задовільним станом здоров`я /протилежного не доведено/, неодружений, дітей не має, що свідчить про нестійкі соціальні зв`язки останнього за місцем реєстрації та проживання.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, а також незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Разом з тим, слідчий суддя також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу. Слідчим суддею враховано, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

Таким чином, за наведених вище обставин, суд вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів.

Щодо питання визначення розміру застави, то відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. В даному кримінальному провадженні настала смерть потерпілого ОСОБА_16 /лікарське свідоцтво про смерть № 159 від 17.12.2020/. Приймаючи до уваги, що охорона життя людини є найважливішим завданням кримінального права України, враховуючи п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186 , 193, 194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме: до 13 лютого 2021 року до 23 год. 50 хв. включно без визначення розміру застави.
Зобов`язати слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Закарпатської області ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1