Справа № 283/852/18
провадження №1-кп/283/13/2020
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
25 листопада 2020 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 20 лютого 2018 року за №0000111 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з базовою середньою освітою, не працюючого, судимого 21.07.1999 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.142, 89 ч.1, 44,42 КК України до 5 років позбавлення волі та штрафу 300 гривень, звільнений 09.08.2002 року умовно-достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 9 днів; 18.12.2007 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 25.12.2012 року умовно-достроково з не відбутим покаранням 8 місяців 27 днів; 16.12.2013 року вироком Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 17.02.2014 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 263, ч.1,4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 08.04.2017 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 13 днів; 30.09.2019 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту; 26.11.2019 року вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 07.05.2020 року вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст. 72 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі
в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 17 лютого 2018 року близько 04 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в м. Малині Житомирської області по вул. Грушевського, 12 поблизу ресторанного комплексу «Замок Володарів», в результаті безпідставно розпочатого словесного конфлікту, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, нехтуючи елементарними правилами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, протиставляючи себе суспільству та загальноприйнятим нормам моралі, виражаючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, демонструючи протиправну вседозволеність, прагнучи самоствердитись за рахунок приниження іншої особи, з особливою зухвалістю наніс ОСОБА_6 один удар правим кулаком в обличчя ліворуч, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців, що по своїй категорії відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

ІІ. Докази здобуті під час розгляду із показань обвинуваченого та докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав. Пояснив, що дійсно 17.02.2018 року після 00 години в м. Малині Житомирської області поблизу РК «Замок Володарів», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розпочав словесний конфлікт з раніше не відомим йому ОСОБА_6 , в результаті чого між ними почалася штовханина з подальшим нанесенням одного легкого удару в обличчя потерпілому. Конфліктна ситуація була припинена сторонніми особами.

Окрім визнавальних показань обвинуваченого, обставини вчинення ним кримінального правопорушення підтверджуються письмовими доказами по справі. Зокрема, даними протоколу проведення слідчого експерименту від 22.02.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_6 відтворено механізм спричинення йому ОСОБА_5 17.02.2018 року близько 04 години в АДРЕСА_2 поблизу РК «Замок Володарів» тілесних ушкоджень, що згідно висновку судово-медичної експертизи №53 від 23.02.2018 року відносяться до легкого ступеню важкості і могли виникнути від дії тупого предмета.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.04.2018 року за участю підозрюваного встановлено місце, де відбувалася конфліктна ситуація з потерпілим, а саме: в м. Малині Житомирської області по вул. Грушевського між приміщеннями пожежної частини та РК "Замок Володарів", та відтворено механізм нанесення ОСОБА_5 одного удару правою рукою в обличчя потерпілого.

Відповідно до висновку експерта №102 від 25.04.2018 року виявлені тілесні ушкодження у потерпілого могли виникнути внаслідок спричинення одного удару можливо правим кулаком в ліву частину обличчя, як це пояснив ОСОБА_6 під час проведення слідчих дій. Показання потерпілого відповідають характеру та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень. Малоймовірно, що дані ушкодження могли виникнути від нанесення травмуючої дії долонею руки. Показання підозрюваного відповідають характеру та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

ІV. Мотиви ухвалення вироку:
Вирішуючи питання про належність та допустимість доказів, суд враховує, що в ході судового розгляду сторони провадження не мали заперечень щодо досліджених доказів, враховує дотримання процесуальної форми їх отримання, оцінку в їх сукупності, а тому приходить до висновку про належність і допустимість зібраних по справі доказів.

Суд враховує, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №288/1158/16-к від 03.07.2019 року, хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Аналізуючи вище викладене та наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення вини ОСОБА_5 у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

При обранні покарання суд виходить із загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

За місцем свого проживання обвинувачений характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є визнання своєї провини.

Суд виключає з обвинувачення обставину, що пом`якшує відповідальність обвинуваченим як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки такі обставини в даному злочині не доведені. Так, розкаяння передбачає, визнання особою факту вчинення злочину, а це дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах провадження відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений намагався вибачитись перед потерпілим.
Неоднозначність показань обвинуваченого щодо спричинення ним випадкового удару долонею в обличчя потерпілого в результаті взаємної штовханини не може свідчити про щире каяття у вчиненому, обставини чого ним спотворюються.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Обираючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що згідно з ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_5 покарання у виді арешту в межах санкції ч. 1 ст.296 КК України.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 373, 374 КПК,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді шести місяців арешту.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком, переведеного за правилами ст.72 КК України в шість місяців позбавлення волі, та покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року, яким ОСОБА_5 засуджений до 4 років 3 місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання рахувати з 25 листопада 2020 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання відбуту частину покарання з 29 липня 2019 року по 24 листопада 2020 року за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року.

Запобіжний захід по розглянутому кримінальному провадженню до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя