печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
22.05.2020 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Печерського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001859 від 20.05.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.05.2020 близько 17 год. 00 хв., працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Бойчука 19 зупинено автомобіль "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_2 з явними ознаками підробки.

20.05.2020, в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Бойчука 19, слідчим відділом Печерського УП ГУНП в м. Києві вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключ від замка запалювання автомобіля та автомобіль марки "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , який було поміщено на територію майданчику для тримання тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий зазначив, що проведеною перевіркою вилученого свідоцтва по інформаційній базі НАІС МВС України встановлено, що серія і номер даного бланка закріплені за транспортним засобом марки «BMW», а ідентифікаційний номер вилученого транспортного засобу - НОМЕР_3 взагалі не зареєстровано.

20.05.2020 постановою слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві вказаний транспортний засіб, ключ від замка запалювання, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнанано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

20.05.2020, в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Бойчука 19, слідчим відділом Печерського УП ГУНП в м. Києві вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключ від замка запалювання автомобіля та автомобіль марки "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , який було поміщено на територію майданчику для тримання тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведеною перевіркою вилученого свідоцтва по інформаційній базі НАІС МВС України встановлено, що серія і номер даного бланка закріплені за транспортним засобом марки «BMW», а ідентифікаційний номер вилученого транспортного засобу - НОМЕР_3 взагалі не зареєстровано.

20.05.2020 постановою слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві вказаний транспортний засіб, ключ від замка запалювання, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнанано речовими доказами у кримніальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню, з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку вказане обмеження є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на:

-транспортний засіб марки "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2

-ключ від замка запалювання вищевказаного автомобіля,

заборонивши використовувати та розпоряджатися даними речовими доказами до прийняття законного рішення у кримінальному проваджені.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1