Справа №485/997/20
Провадження № 1-кс/485/181/20
УХВАЛА

іменем України

про арешт майна

05 серпня 2020 року м.Снігурівка

Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка Миколаївської області клопотання дізнавача-інспектора сектору дізнання Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000029 від 03 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

встановив:
04 серпня 2020 року дізнавач - інспектор сектору дізнання Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності. Розгляд клопотання проводиться за відсутності учасників розгляду та без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

02.08.2020 до чергової частини Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому їй особу, яка 02.08.2020 близько 23.10 год. на території Снігурівської ЗАШ ТСО України, яка розташована за адресою: вул. Миколаївська, 1, м. Снігурівка Миколаївської області погрожувала заявниці вбивством.

Відомості про даний факт внесено до ЄРДР 03 серпня 2020 року за № 0000029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що вона працює оператором АЗС, яка знаходиться по вул. Миколаївській, 1 у м.Снігурівка Миколаївської області на території Снігурівської ЗАШ ТСО України. 02 серпня 2020 року вона перебувала на зміні та близько 19:00 до АЗС прийшов її чоловік ОСОБА_6 , який повинен був покосити траву. В подальшому, близько 23:00 до АЗС заїхав автомобіль марки «Toyota» модель «Camry» р/н НОМЕР_1 , який зупинився біля заправної колонки. Водій автомобілю не виходив, тому вона чи її чоловік до авто не підходили. Через деякий час водій автомобілю відчинив передні дверцята свого автомобілю та почав нецензурно їх ображати та зачинив дверцята, однак ні вона, ні її чоловік до нього не підійшли. Через деякий час водій автомобілю знову відчинив дверцята, при цьому її чоловік підійшов до автомобілю та запитав у водія, що йому потрібно, нащо останній почав нецензурно виражатись в його сторону, від чого її чоловік повернувся до будівлі станції. В подальшому водій автомобілю проїхав до будівлі станції, де зупинив свій автомобіль, а сам вийшов з нього та підійшов до будівлі станції, при цьому повідомив, що йому потрібно заправитись, однак грошових коштів до сплати не дав, в тому числі не сказав скільки йому потрібно заправити та чого саме, після чого він пішов до свого авто, звідки дістав сокиру, яку одразу кинув по ній та її чоловіку, однак сокирою йому не вдалось влучити в них, при цьому вона вдарилась об вхідні двері будівлі станції, а від них відбилась та впала на асфальт. Далі водій взяв сокиру та повідомив, що їх зараз вб`є та знову кинув сокиру, однак через стан алкогольного сп`яніння не зміг її до них докинути, після чого він підійшов та знову взяв сокиру, однак в цей час під"їхали охоронники, які його заспокоїли та провели до авто, після чого він сів до свого автомобілю та поїхав з місця події, при цьому сокиру поклав до авто.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 надав показання аналогічні показанням ОСОБА_5 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 повідомив, що близько 23:01 02.08.2020 надійшло повідомлення, що спрацювала тривожна кнопка на АЗС, яка знаходиться по вул. Миколаївській, 1, у м. Снігурівка. По прибуттю на місце події він побачив оператора АЗС, її співмешканця та чоловіка з сокирою, та оператор АЗС повідомила, що зазначена особа погрожувала їй сокирою. В подальшому на вимогу чоловік поклав до свого багажнику сокиру. Далі він повідомив оператору, що необхідно викликати поліцію, нащо вона погодилась. Згодом водій сів до салону свого авто та поїхав з місця події.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 надав показання аналогічні показанням ОСОБА_7 .

Опитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_9 пояснив, що 02.08.2020 в нічний час на своєму автомобілі марки «Toyota» модель «Camry» р/н НОМЕР_1 приїхав до АЗС, що знаходиться по вул. Миколаївській, у м.Снігурівка, де мав намір заправитись, однак оператор станції не виходив. Через деякий час до нього підійшов невідомий чоловік, який почав нецензурно виражатись в його сторону, від чого він в цілях самозахисту підійшов до багажнику з якого дістав сокиру, після чого зазначений чоловік побіг до будівлі станції, де взяв металеву арматуру, якою в подальшому спричинив йому тілесні ушкодження. Згодом він сів до свого авто та поїхав з місця події.

03.08.2020 від ОСОБА_9 надійшла заява про добровільну видачу сокири, яку він використовував 02.08.2020 на території ЗАШ ТСО країни в цілях самозахисту.

03.08.2020 в період часу з 09:11 по 09:20 за участю ОСОБА_9 проведено огляд предмету, який являється сокира, розмірами: довжина рукоятки 66 см, довжина металевою частини 12 см на 17 см, при цьому на ній маються пошкодження у вигляді зчесів. Далі в ході огляду сокиру було упаковано до полімерного пакету, до якого прикріплено пояснювальну бирку, яка пронумерована «Пакет №1» та вилучено до Снігурівського ВП ГУНП Миколаївській області.

Правовою підставою для арешту майна слідчий називає те, що воно є тимчасово вилученим майном, а також те, що сокира має значення в кримінальному провадженні, як речовий доказ, оскільки є знаряддям вчинення злочину, а також необхідна для проведення слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об"єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою старшого дізнавача-інспектора сектору дізнання Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 03.08.2020 року сокиру із довжиною рукоятки 66 см та розмірами леза 12 см на 17 см, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029.

Матеріали клопотання містять достатньо даних, що сокира, вилучена протоколом огляду 03.08.2020 року у ОСОБА_9 , відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України та п. 1 ч. 2 ст. 167 КК України, а саме містить слідову інформацію, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку, що є підстави для арешту майна, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) майна, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вище зазначене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
Клопотання дізнавача-інспектора сектору дізнання Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене протоколом огляду від 03 серпня 2020 року, а саме на сокиру із довжиною рукоятки 66 см та розмірами леза 12 см на 17 см, яка упакована до полімерного пакету до якого прикріплено пояснювальну бирку, яка пронумерована «Пакет №1», щоналежить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення її подальшого зберігання в камері зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області в якості речового доказу у кримінальному провадженні № 0000029 від 03 серпня 2020 року, до його скасування.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня направити ОСОБА_9 , слідчому та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутній під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1