Справа № 635/8806/19
Провадження № 1-кп/635/204/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2020 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду кримінальне провадження № 0000271 від 07 червня 2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має освіту 9 класів, не працевлаштований, не одружений, засуджений: за вироком Лозівського районного суду Харківської області від 03 квітня 2001 року за ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 08 серпня 2001 року на підставі Закону України «Про амністію у 2001 році» умовно з іспитовим строком 2 роки; за вироком Московського районного суду міста Харкова від 17 жовтня 2002 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком; за вирком Ленінського районного суду міста Харкова від 17 вересня 2007 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; за вироком Московського районного суду міста Харова від 20 жовтня 2011 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; за вироком Московського районного суду міста Харкова від 26 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; за вироком Московського районного суду міста Харкова від 13 січня 2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; за вироком Московського районного суду міста Харкова від 25 березня 2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 28 вересня 2016 року умовно-достроково на невідбутий строк на сім місяців дванадцять днів; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 02 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, що змінений вироком Харківського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року в частині призначеного покарання: скасовано арешт та призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2018 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі;
ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне за правилами сукупності злочинів, визначено остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2018 року більш суворим покаранням призначеним вироком Харківського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у виді 3 років обмеження волі; початок строку відбування покарання 13 серпня 2018 року; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
06 червня 2019 року близько 15:00 ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , де він мешкає разом зі своїми батьками, діючи повторно з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з тумбочки, розташованої біля вікна кімнати на другому поверсі, таємно викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy J-1», який належав його батьку ОСОБА_5 , вартістю 2139,41 гривень. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, щодо обставин їх вчинення дав пояснення, так як це зазначено у вироку та підтвердив, що 06 червня 2019 року близько 15:00 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з кімнати на другому поверсі викрав належний його батькові мобільний телефон «Samsung Galaxy J-1».
З урахуванням такої позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, в тому числі за письмовою згодою потерпілого, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочину.
При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що він не працює, неодружений, на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває, у період з 12 серпня 2017 року по 14 серпня 2017 року знаходився на лікуванні в ОПЛ №1 з діагнозом: розлад особистості та поведінки в наслідок зловживання алкоголю; за місцем фактичного проживання характеризується негативно, неодноразово засуджений за злочини вчинені проти власності, на даний час відбуває покарання за вироком Харківського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140).
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України кваліфікуються як нетяжкий злочин, свою вину визнав в повному обсязі, має обставину, яка пом`якшує покарання та обставину, яка обтяжує покарання, є особою, яка неодноразово засуджувалась за вчинення корисливих злочинів, відбувала покарання в місцях позбавленні волі і на час ухвалення вироку відбуває покарання у виді обмеження волі, при цьому потерпілий, який є батьком обвинуваченого, просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, вказав, що не має претензій матеріального та морального характеру, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
Витрати пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи № 14856 від 25 вересня 2019 року у в розмірі 314,00 гривень, що підтверджені інформацією про витрати на проведення експертизи, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, що призначене вироком Харківського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року та покарання, призначеного цим вироком та остаточно визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 13 серпня 2019 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк відбутого покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2018 року та вироком Харківського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи у розмірі 314,00 (триста чотирнадцять) грн. 00 коп.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Апеляція на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1