Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1777/14-к
Провадження №: 1-кп/332/44/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2020 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України..

У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 04.09.2020 року. Клопотання прокурора обгрунтовано тим, що ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, не перестали існувати, крім того, наявність цих ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_4 інкримінується скоєння злочину у стані сп`яніння який по ступеню тяжкості законодавцем віднесено до категорії тяжкого злочину, та за який передбачено безальтернативне покарання лише у вигляді позбавлення волі, отже застосування більш м?якого запобіжного заходу до обвинуваченого не відверне вказаних ризиків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вважав за доцільне змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш мякий запобіжний захід , обгрунтовуючи тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які існували при обранні запобіжного заходу тримання під вартою зменшилися, а отже доцільність продовження запобіжного заходу відпала.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш мякий запобіжний захід не повязаний із позбавленням волі.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

У судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання, заявивши що обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного спяніння, яке законодавцем віднесено до категорії тяжких злочинів, обвинувачений не працевлаштований, що свідчить про необхідність здобування коштів для власного існування, забезпечення особистих потреб, що може спонукати останнього до вчинення інших злочинів, корисливого характеру, відсутність у обвинуваченого місця роботи, та стійких соціальних звязків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих суд враховує передбачену КПК процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме - спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків, потерпілих, інших обвинувачених з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Клішин проти України» від 23.02.2012 року, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського Суду з прав людини «Белевитський проти Росії» від 01.03.2017 року - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Враховуючи викладені вище обставини, суд переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження та вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів без визначення застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 183 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Запорізької міської прокуратури № 1 ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави обраний відносно ОСОБА_4 продовжити на 60 днів, а саме до 01.11.2020 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1