ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/159/21 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 619/15/21 Головуючий 1ї інстанції- ОСОБА_2
1-кс/619/20/21
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 06.01.2021 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Дергачівського ВП ГУП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви від 31.12.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 383 КК України,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 06.01.2021 у задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 06.01.2021 щодо відмови у задоволенні його скарги; постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого суддю Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_2 розглянути його скаргу від 31.12.2020.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що всі ознаки злочину заявник ретельно зазначає у всіх заявах про можливий кримінальний злочин, які він подає до поліції. ОСОБА_6 зазначав, що він діє виключно в законний спосіб, приведення Європейської практики ніяк не змінює вимоги статті 214 КПК України, тому вважав це зайвим в кожній ухвалі суду.

Крім цього, ОСОБА_6 зазначав, що відповідно до статті 411 КПК України присутня невідповдіність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам к4римінального провадження, що стосується формальних ознак злочину, які зазначені в заяві, тобто висновки суду спростосвуються самою заявою з додатками.

Вважав, що відповідно до статті 412 КПК України суддею були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме не надання йому інформації щодо часу проведення судового розгляду, не надання йому можливості виказати недовіру судові та заявити відвід судді.

Вважав, що відповідно до статті 413 КПК України мало місце неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме статті 383 КК України, де чітко зазначено завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування про вчинення злочину, яке мало місце та зазначено в заяві. Слідчий суддя не вірно визнав дій відповідно статті 383 КК України, як цитує: «неправдиве повідомлення стосується аморальної поведінки, дисциплінарного проступку чи адміністративного правопорушення, воно не утворює складу цього злочину».

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги заявник та прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явилися. При цьому, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить розглядати скаргу за його відсутності.

Враховуючи стислі строки, регламентовані частиною 2 статті 422 КПК України, колегія судів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі заявника та прокурора, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя зазначав, що заява ОСОБА_6 не містить фактичних та конкретних відомостей про місце, час та спосіб вчинення певними особами певних дій. Більш того, доводи заявника є неконкретними та ґрунтуються на його суб`єктивних припущеннях, що унеможливлює внесення таких відомостей до ЄРДР. При цьому слідчий суддя вважав, що інформація, яку вказала ОСОБА_7 у відзиві від 10.12.2020 до Касаційного цивільного суду стосується рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06.03.2020 та рішення Харківського апеляційного суду від 15.10.2020 по цивільній справі стосовно участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; інформація ОСОБА_7 стосується аморальної поведінки ОСОБА_6 , тому вона не містить складу вказаного злочину.

З висновком слідчого судді щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до статті 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України.

Відповідно частини 1 статті 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення, а повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, в яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 , поданої останнім 31.12.0202 на ім`я начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , вбачається, що зі змісту постанови слідчого ОСОБА_9 від 03.12.2020 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000148 від 28.08.2020, вбачається, що будучи допитаною ОСОБА_7 повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_6 за місцем свого мешкання, в рамках спілкування із сином за графіком на підставі рішення суду, здійснює розбещення їх неповнолітнього сина ОСОБА_10 , перед сином демонструє свої статеві органи, здійснює еротизовані ласки: поцілунки в губи, сон в одному ліжку оголеними, купання без необхідності в голову вигляді, тощо. Зазначені свідчення ОСОБА_7 заявник вважав завідомо неправдивим повідомленням слідчому або органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднані з обвинуваченням особи в тяжкому чи особливо тяжкому злочині (частина 2 статті 156 КК України) або із штучним створенням доказів обвинувачення, а також вчинені з корисливих мотивів.

Закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 30.12.2020 та заперечень на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , поданих прокурором Дергачівської місцевої прокуратури, вбачається, що Дергачівським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000148 від 28.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КК України, тобто розбещення неповнолітніх.

В межах зазначеного кримінального провадження проводяться відповідні слідчі дії, в тому числі допит потерпілої ОСОБА_7 , під час якого остання надала свідчення, на які вказує у своїй заяві від 30.12.2020 ОСОБА_6 .

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що свідчення ОСОБА_7 , в тому числі на які вказує ОСОБА_6 у поданій заяві від 30.12.2020, повинні оцінюватися в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000148 від 28.08.2020, в якому на теперішній час ОСОБА_6 не має ніякого процесуального статусу.

З врахуванням встановлених обставин та наведеним норм кримінального процесуального законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що зміст скарги ОСОБА_6 від 30.12.2020 щодо неправдивих свідчень, наданих ОСОБА_7 слідчому, не свідчить про вчинення останньою кримінального правопорушення, передбаченого статтею 383 КК України, оскільки таким повинно бути надано відповідну правову оцінку в рамках порушеної кримінальної справи, досудове розслідування якої триває.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, та підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування за поданою ОСОБА_6 заявою від 30.12.2020 не вбачає.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що у випадку закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000148 від 28.08.2020, з підстав передбачених пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України, ОСОБА_6 не позбавлений можливості ставити питання про порушення кримінальної справи з підстав, на які останній посилається у своїй заяві від 30.12.2020.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407,412, 419, 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 06.01.2021 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: