Справа № 347/2436/20
Провадження № 1-кс/347/671/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2020 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання старшого слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000341 від 29.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000341 від 29.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Із клопотання вбачається, 28.12.2020 року в чергову частину Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло повідомлення від оператора «102» про те, що 28.12.2020 року близько 18:40 годин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Розтоки Косівського району Івано-Франківської області, керуючи автомобілем марки MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автомобільною дорогою в с. Черганівка Косівського району Івано-Франківської області (автошлях Т0909), не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки OPEL COMBO, біолого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Черганівка Косівського району Івано-Франківської області, який рухався у попутному напрямку. Внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, мозкова кома, забій головного мозку, забій грудної клітки.
Під час проведення огляду місця події з метою зібрання доказів по кримінальному провадженні, було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Opel» моделі «Combo» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , жителю м. Косів, Івано-Франківської області, однак перебуває в користуванні ОСОБА_5 . З метою забезпечення збереження речових доказів та знаряддя вчинення злочину у даному кримінальному провадженні, а також для проведення експертиз щодо встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий просить накласти арешт на вказаний автомобіль.
Слідчий в судове засідання не прибув, подав заяву із проханням розглянути клопотання у його відсутності та накласти арешт тимчасово вилучений вище вказаний автомобіль.
Власник/володілець майна, на яке передбачається накласти арешт, в судове засідання не прибув. За змістом ч.1 ст.172 КПК України встановлено дводенний строк розгляду клопотання про арешт майна з дня його надходження до суду, а неприбуття в судове засідання осіб, вказаних у даній статті не є перешкодою для розгляду клопотання. Отже, суд вважає за можливе розглянути дане клопотання у відсутності власника речового доказу ОСОБА_6 та володільця ОСОБА_5 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання (а.с.3-4), копію рапорту (а.с.5-6), копію протоколу огляду місця події від 28.12.2020 року (а.с.7-9), копію пояснення ОСОБА_4 (а.с.10) копію свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 (а.с.11), копію постанови про визнання речовим доказом від 29.12.2020 року (а.с.12) - слідчий суддя вбачає підстави для задоволення даного клопотання.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку існують ризики зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи, що вказані в клопотанні речі мають значення речових доказів в межах кримінального провадження №0000341 від 29.12.2020 року, а тому, з метою їх збереження як доказів та предметів дослідження під час проведення відповідних експертиз, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України, а тому наразі існує необхідність такого арешту для збереження майна як речового доказу та забезпечення проведення необхідних судових експертиз, що слідчим повністю доведено.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити повністю.
Накласти арешт на речовий доказ: автомобіль марки автомобіль марки «Opel», моделі «Combo», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , однак перебуває в користуванні ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речових доказів та знаряддя вчинення злочину.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня її отримання.
Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника, або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1