Справа № 504/1484/19
У Х В А Л А
10.09.2019смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
захисника потерпілої - ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Южний»» про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000058 від 29 січня 2019 року,-
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000058 від 29 січня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Через канцелярію суду Державне підприємство «Морський торгівельний порт «Южний» подано клопотання про скасування арешту майна пасажирського автобусу «ЛАЗ 5208» р/н НОМЕР_1 свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 видане 12.09.2008 року РЕВ 9 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області належного Державному підприємству «Морський торгівельний порт «Южний» в частині заборони користування та розпорядження вказаним майном.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення вказаного клопотання оскільки вказане майно було визнано речовим доказом, під час судового розгляду обвинувального акту можуть виникнути додаткові питання, можливе призначення додаткових експертиз.
Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання про скасування арешту вказуючи на те, що технічний стан автобусу було встановлено, а перебування транспортногозасобу під арештом спричинює збитки Державному підприємству «Морський торгівельний порт «Южний».
Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав домку прокурора та просив відмовити у задоволенні клопотання.
Розглянувши подане клопотання, вислухавши думку сторін, суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином в силу норм ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано, якщо особи, зазначені в ч. 1 ст. 174 КПК України доведуть, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Аналогічний висновок міститься і в роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні Судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яке було заслухано та обговорено на засіданні пленуму ВССУ, яке відбулось 07.02.2014 року.
Враховуючи ті обставини, що на даний час триває судовий розгляд обвинувального акту по суті і в судовому засіданні обвинувачений висловив позицію про невизнання своєї вини, що в подальшому може мати наслідком оспорення судових експертиз та ініціювання питання про призначення додаткових (повторних) експертиз, тому у задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити, оскільки потреба в арешті майна не відпала.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 374 КПК України рішення щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження вказується у резолютивній частині вироку.

Керуючись ст.ст.94,110,174,370,372 КПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені клопотання Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Южний»» про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000058 від 29 січня 2019 року- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1