ВИРОК
іменем України

31 липня 2020 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_4
представника потерпілої: ОСОБА_5
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законних представників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11
представника служби у справах дітей: ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження №0000950 від 21 серпня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, освіта повна середня, не заміжньої, на утриманні малолітня дитина, перебуває по догляду за дитиною до досягнення віку трьох років, не судимої
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.296 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Москва, Росія,

жительки

АДРЕСА_3 , зареєстрованої в

АДРЕСА_4 , українки,

громадянки України, освіта базова середня,

не заміжньої, учениці 11 класу Нововолинської

ЗОШ №5, не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,-

в с т а н о в и в:

21.08.2019 року близько 00 год 30 хв, неповнолітня ОСОБА_6 разом з неповнолітньою ОСОБА_7 , прийшли у квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_5 , у якій проживає ОСОБА_4 , де ОСОБА_6 , на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні, умисно нанесла удар в обличчя ОСОБА_4 від якого потерпіла, втративши рівновагу, впала, після чого за волосся відтягнула ОСОБА_4 у кімнату та нанесла численні удари ногами та руками по голові та тулубу потерпілої,спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді садна у лобній ділянці справа, садна та гематоми обох навколоорбітальних ділянок, підкон`юктивальних крововиливів обох очей, рани на лівій гомілці, що згідно висновку судово-медичного експерта №139 від 26.09.19 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 21.08.2019 року, близько 00 год 30 хв, неповнолітня ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_5 , усвідомлюючи характер своїх неправомірних дій, керуючись корисливим мотивом та метою відкритого заволодіння чужого майна, відкрито, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «Redmi Note 7» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 554 від 20.09.19 становить 5000 гривень, в який була вмонтована сім-картка стільникового зв`язку "Київстар" НОМЕР_3 , що не представляє матеріальної вартості, гроші в сумі 1000 гривень і 50 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 21.08.2019 становить 1392 гривень, чим спричинила потерпілій майнову шкоду на загальну суму 7392 гривні.

Окрім цього, вона ж, 21.08.2019 близько 00 год 30 хв, перебуваючи у квартирі, розташованій за адресою : АДРЕСА_5 , діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи характер своїх неправомірних дій, пошкодила шляхом відриву двох сторінок паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , який виданий на ім`я ОСОБА_4 , чим привела його у непридатний для використання у відповідних цілях стан.

Неповнолітня ОСОБА_7 , 21.08.2019 року близько 00 год 30 хв, перебуваючи в квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_5 , у якій проживає ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні, умисно нанесла численні удари ногами та руками по голові та тулубу потерпілої спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді садна у лобній ділянці справа, садна та гематоми обох навколоорбітальних ділянок, підкон`юктивальних крововиливів обох очей, рани на лівій гомілці, що згідно висновку судово-медичного експерта №139 від 26.09.19 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_6 визнала себе винною у вчиненому частково, суду показала, що між нею та потерпілою тривалий час існують неприязні відносини через особисті стосунки з одним і тим же хлопцем, через що раніше виникали між нею та потерпілою конфлікти. З метою з`ясування відносин з нею щодо цього, вона попросила свою подругу ОСОБА_13 сходити з нею до потерпілої додому і її провчити. Щоб не було страшно йти, взяли з собою знайомих хлопців, які про мету походу не знали. 21.08.2019 року близько 00 год 30 хв, вони з ОСОБА_14 подзвонили в двері квартири потерпілої, і коли та відкрила двері, вони з ОСОБА_14 ввійшли. Там між ними виникла сварка і бійка. З метою знищення фотографій свого хлопця, вона забрала телефон потерпілої, а також забрала її кошти в сумі 1000 гривень і 50 Євро. Паспорта для виїзду за кордон не рвала.

Обвинувачена ОСОБА_7 визнала себе винною у вчиненому частково, суду показала, що ОСОБА_15 є її подругою та підтримала показання ОСОБА_6 щодо мотиву та обставин вчинення ними кримінального правопорушення. Пояснила, що коли потерпіла намагалась дати відсіч ударам ОСОБА_16 та вдарила останню, вона заступилась за Настю та також почала наносити удари по тілу потерпілої.

Крім часткового визнання вини обвинуваченими, їхня вина у вчиненому повністю доведена в суді та стверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що 21.08.2019 року близько 00 год 30 хв, неповнолітня ОСОБА_6 разом з неповнолітньою ОСОБА_7 , прийшли у квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_5 , у якій вона проживає. Між нею та ОСОБА_16 тривалий час існують неприязні відносини через особисті стосунки з одним і тим же хлопцем. Коли вона відкрила двері, ОСОБА_6 нанесла їй удар рукою в обличчя, від якого вона впала. Потім її за волосся ОСОБА_6 затягнула в кімнату, де продовжувала їй наносити удари руками та ногами в область голови та по тулубу, а коли вона спробувала захиститись від дій ОСОБА_16 , то їй удари в область голови та тулуба стала наносити і ОСОБА_17 . Після цього ОСОБА_16 заволоділа її телефоном «Redmi Note 7», грошима в сумі 1000 гривень і 50 Євро, та порвала її паспорт для виїзду за кордон, облила її голову алкогольним напоєм, вчинила безлад у квартирі, перекинувши постіль та речі. Ввечері їй повернули телефон.

Показаннями свідка ОСОБА_18 яка ствердила, що 21.08.2019 року близько півночі в квартирі де мешкає потерпіла, горіло світло і було чути крики. Вранці їй стало відомо, що потерпілу побили обвинувачені за хлопця, з яким зустрічалась ОСОБА_16 . Бачила потерпілу з тілесними ушкодженнями та разом шукали її телефон, який забрала ОСОБА_16 , а ввечері їй ОСОБА_19 принесла телефон і вона його повернула потерпілій.

Показаннями свідка ОСОБА_20 про те, що 21.08.2019 року близько півночі обвинувачені попросили його з хлопцями провести їх до подружки. Коли вони прийшли до вказаної адреси, то чекали дівчат в під`їзді. З квартири було чути шум. Коли вони зайшли в квартиру, її відкрила ОСОБА_19 , в квартирі була ОСОБА_16 , яка шарпала потерпілу, та яка була на підлозі біля дивана та просила повернути телефон. На плечі у неї бачив сліди крові.

Показаннями свідка ОСОБА_21 , який дав аналогічні показання як і свідок ОСОБА_20 , ствердив окрім цього, що бачив на обличчі потерпілої сліди крові та що причиною конфлікту були відносини через хлопця, з яким зустрічалась ОСОБА_16 .

Показаннями свідка ОСОБА_22 , про те, що вранці 21 серпня 2019 року йому подзвонила ОСОБА_15 і повідомила, що вона побилась за нього з потерпілою. В Насті був її телефон, який вони в той же день через іншу особу повернули потерпілій.

Рапортом про прийняття повідомлення про вчинений злочин (а.к.п.7) та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілої ОСОБА_4 (а.к.п.8)

Протоколом огляду приміщення та його відеозаписом, якими стверджується обстановка в квартирі за місцем проживання потерпілої після вчинення правопорушення. (а.к.п.9)

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання, якими стверджується, що потерпіла впізнала за фотознімками обвинувачених, як осіб, які вчинили відносно неї кримінальне правопорушення (а.к.п.22-24, 25-27)

Протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_4 з відеозаписом, яким стверджується що потерпіла детально вказала на обставини, за яких обвинувачені вчинили відносно неї кримінальне правопорушення (а.к.п.28-29)

Протоколом огляду предмета, постановою про визнання речовим доказом, якими стверджується факт огляду викраденого у потерпілої телефона (а.к.п.50,51)

Висновком судово-медичної експертизи №139 від 26.09.19 року яким стверджується, що потерпілій було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна у лобній ділянці справа, садна та гематоми обох навколоорбітальних ділянок, підкон`юктивальних крововиливів обох очей, рани на лівій гомілці, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.(а.к.п.64-65)

Протоколом обшуку, в ході якого було виявлено та вилучено взуття ОСОБА_6 в якому вона була взута під час вчинення злочину (а.к.п.76-77)

Протоколом огляду місцевості, яким стверджується, що потерпілій свідок ОСОБА_23 повернула викрадений у неї телефон, який їй передала обвинувачена ОСОБА_17 . (а.к.п.130)

Протоколом огляду місцевості, в ході якого було виявлено та добровільно видано взуття ОСОБА_7 в якому вона була взута під час вчинення злочину (а.к.п.142-143)

Постановою про визнання речовим доказом взуття, вилученого в обвинувачених (а.к.п.152)

Протоколом огляду предмета оптичного диска та постановою про визнання його речовим доказом, якими стверджується факт протиправного заволодіння телефоном потерпілої (а.к.п.164, 165-168, 169)

Протоколом огляду предмета, постановою про визнання речовим доказом, якими стверджується факт пошкодження паспорта для виїзду за кордон на ім`я потерпілої (а.к.п.176,177,178).

Доводи обвинувачених про те, що у ОСОБА_6 не було наміру назавжди заволодіти мобільним телефоном потерпілої, і телефон їй було повернуто в кінці дня, не мають правового значення для кваліфікації її дій.

Окрім цього, доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона не вчиняла дій по відношенню до паспорта потерпілої, спростовані як показаннями потерпілої, так і дослідженими судом іншими доказами за цим епізодом, в їх сукупності.

Таким чином суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за фактом протиправного заволодіння майном потерпілої та кримінального проступку за фактом пошкодження її паспорта для виїзду за кордон доведена повністю і її дії кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а також за ч.1 ст.357 КК України як умисне пошкодження офіційних документів, вчинене в інших особистих інтересах.

Разом з тим, дії обох обвинувачених досудовим розслідуванням кваліфіковані як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України, а саме в тому, що 21.08.2019 близько 00.30 години, неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи групою осіб, прийшли у квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_5 , у якій проживає ОСОБА_4 , де умисно, використавши нікчемний привід, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки, моралі та добропристойності, проявляючи особливу зухвалість, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися за рахунок приниження інших, нанесли численні удари ногами та руками по голові та тулубу потерпілої, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді садна у лобній ділянці справа, садна та гематоми обох навколоорбітальних ділянок, підкон`юктивальних крововиливів обох очей, рани на лівій гомілці, що згідно висновку судово-медичного експерта №139 від 26.09.19 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В ході нанесення тілесних ушкоджень з метою приниження потерпілої, обвинувачені облили голову ОСОБА_4 алкогольним напоєм, вчинили безлад у квартирі, перекинувши постіль, речі , які знаходились у кімнаті.

Суд вважає, що дії обох обвинувачених помилково кваліфіковані досудовим слідством, як хуліганство, з наступних підстав.

Під мотивом явної неповаги до суспільства слід вважати нахабно виявлене, очевидне для потерпілих та інших осіб, зневажливе ставлення винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності. Ця ознака однаково характеризує як об`єктивну сторону хуліганства - грубе порушення громадського порядку, так і його суб`єктивну сторону - хуліганські мотиви вчинення.

Якщо порушення громадського порядку не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, то в даному випадку матиме місце дрібне хуліганство. На відміну від злочинів проти здоров`я особи, коли дії винного супроводжуються заподіянням тілесних ушкоджень, що викликані особистими неприязними стосунками, зазначені дії як хуліганство можливо кваліфікувати лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

При ухваленні вироку суд також приймає до уваги правові висновки з даного приводу висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року в аналогічній категорії справи № 299/1158/16-к, у відповідності до якої, дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України, обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Суд також врахував правовий висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 04.10.2012 р. у справі № 5-17кс12, згідно з яким в основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені об`єкти захисту. Висновки про зміст і спрямованість цього діяння роблять із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Наміри вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Відтак, суспільно небезпечне діяння не може бути кваліфіковано як хуліганство за наявності у сукупності таких обставин справи (провадження): 1) обвинувачений і потерпілий між собою були знайомі; 2) до злочинного посягання перебували в особистих неприязних стосунках; 3) поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала поведінка самих потерпілих; 4) зі змісту протиправних дій кожного із засуджених простежується бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілих через особисту неприязнь до них. Отже, дії, зумовлені особистими мотивами, що ґрунтуються на стосунках між потерпілим і винною особою, не можуть бути ознакою хуліганства, якщо обвинувачення не доведе поза розумним сумнівом, що мотивом таких дій, крім особистих стосунків, було одночасно також і намагання виразити неповагу до громадського порядку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 тривалий час існують особисті неприязні стосунки, і раніше виникали конфліктні ситуації, через хлопця з яким зустрічалась ОСОБА_16 . Саме через ці відносини обвинувачені пішли до потерпілої додому, і саме через це ОСОБА_16 почала наносити удари потерпілій, а коли остання спробувала захиститись від її дій, до протиправних дій ОСОБА_16 приєдналась і ОСОБА_17 .

Про наявність будь-яких хуліганських дій та/або мотиву з боку обвинувачених потерпіла не заявляла до органу досудового розслідування під час повідомлення про злочин, повідомивши виключно про нанесення їй тілесних ушкоджень та протиправного заволодіння її майном та знищення паспорта.

Залишились також не спростованими доводи обвинувачених про те, що вони наносили удари потерпілій саме з особистих мотивів, ОСОБА_16 - пов`язаних із помстою за відносини з її хлопцем, а ОСОБА_17 після того як потерпіла намагалась чинити опір ОСОБА_16 заступилась за свою подругу, з якою прийшла.

Оскільки мотиву вчинення грубого порушення обвинуваченими громадського порядку не встановлено, а тому не встановлено умислу на вчинення ними хуліганства.

У відповідності до правового висновку Великої Палати Верховного суду у вищевказаній справі, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Поведінка обвинувачених під час конфлікту з потерпілою не була спрямована та не заподіяла будь-якої шкоди іншим особам, крім як здоров`ю потерпілої.

Стороною обвинувачення не надано достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою доказів на підтвердження наявності в діянні обвинувачених складу кримінально караного хуліганства за ознакою грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, не доведено, що крім заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій обвинуваченими, були з боку останніх також і намагання виразити неповагу до громадського порядку.

За таких обставин дії кожної з обвинувачених, що попередньо кваліфіковані як кримінальне правопорушення за ч.2 ст.296 КК України, суд кваліфікує як кримінальний проступок за ч.1 ст.125 КК України, тобто спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та кримінальних проступків, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їхнє покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_6 , відноситься до категорії середньої тяжкості, окрім цього, нею та ОСОБА_7 вчинено кримінальний проступок.

Обставинами, що пом`якшують покарання кожної з обвинувачених, суд визнає вчинення ними кримінального правопорушення та кримінального проступку вперше та вчинення їх в неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Матеріалами досудової доповіді, кримінального провадження та поясненнями в суді представника служби у справах дітей стверджується, що обвинувачені мають тісний зв`язок із своїми рідними, мають направленість на виправлення та мінімальний ризик вчинення правопорушень.

Обвинувачена ОСОБА_6 є неповнолітньою, однак має на утриманні новонароджену дитину, кримінальне правопорушення та проступки вчинила вперше, сама виховувалась у неповній сім`ї, характеризується посередньо, а тому їй слід призначити покарання в межах санкції закону, за яким вона притягується до відповідальності, у виді штрафу, з урахуванням даних про її вік, сімейні обставини та можливість відбути даний вид покарання, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, що буде необхідним та достатнім для її виправлення та недопущення вчинення нею нових злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_7 є неповнолітньою, навчається у школі, кримінальний проступок вчинила вперше, сама виховується у неповній сім`ї, характеризується посередньо, а тому їй слід призначити покарання в межах санкції закону, за яким вона притягується до відповідальності, із подальшим застосуванням ст.105 КК України, враховуючи наявність контакту з бабусею, яка її виховує та її беззаперечного впливу на поведінку Софії, враховуючи умови її проживання та виховання, пояснення законного представника що в сім`ї здатні забезпечити позитивний виховний вплив на неї та постійний контроль за її поведінкою в подальшому, а тому суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_7 слід застосувати декілька примусових заходів виховного характеру з метою забезпечення позитивного виховного впливу на неї та постійного контролю за її поведінкою

Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , заявлений до батьків обвинувачених, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та проступком, підлягає до задоволення частково, оскільки обвинувачені є неповнолітніми, ученицями загальноосвітньої школи та не мають власного майна та доходів. При цьому суд враховує, що матеріальна шкода, завдана внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , пов`язаних з відкритим викраденням чужого майна, становить 2392 грн., а внаслідок пошкодження її паспорта для виїзду за кордон розмір шкоди становить 682 грн., і ці суми визнані матір`ю обвинуваченої ОСОБА_6 . ОСОБА_8 , а тому відповідно до ст.ст. 22, 1179 ЦК України, дану суму матеріальної шкоди суд стягує з неї в користь потерпілої.

У результаті спільних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілій було завдано матеріальну шкоду на суму 3022 грн. 08 коп., і дана сума заявлених вимог також визнана законними представниками неповнолітніх обвинувачених, а тому відповідно до ст.ст. 22, 1179 ЦК України, дану суму матеріальної шкоди суд стягує з них солідарно в користь потерпілої.

Вчинивши щодо потерпілої кримінальне правопорушення та ряд кримінальних проступків, діями обвинуваченої ОСОБА_6 , а також спільними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їй було спричинено і моральну шкоду, яку суд, з урахуванням вимог розумності та справедливості, глибини та тривалості страждань потерпілої та з урахуванням даних про майновий стан батьків неповнолітніх обвинувачених, а також ступеню вини кожної з обвинувачених, визначає у розмірі 5000 грн. як завдану спільними діями обвинувачених, та в результаті дій вчинених ОСОБА_6 у розмірі 2000 грн.

За таких обставин, моральну шкоду у розмірі 2000 грн. суд відповідно до ст.23, 1167, 1179 ЦК України стягує в користь потерпілої з матері обвинуваченої ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , а моральну шкоду у розмірі 5000 грн. з обох матерів солідарно.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Понесені потерпілою витрати на правову допомогу у розмірі 4800 грн. підтверджені документально, є процесуальними витратами, а тому підлягають стягненню з батьків неповнолітніх обвинувачених, разом з іншими процесуальними витратами.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання:

-За ч.1 ст.186 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

-За ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;

-За ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 за цим вироком покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді сто годин громадських робіт.

На підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, застосувавши до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1, п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді застереження, зокрема роз`яснити неповнолітній ОСОБА_7 наслідки її протиправних дій, оголосити осуд за ці дії, а також попередити про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження нею протиправної поведінки чи вчинення нового злочину, та передати неповнолітню ОСОБА_7 під нагляд бабусі ОСОБА_24 , жительки АДРЕСА_3 , строком на один рік, з метою забезпечення нею постійного контролю за неповнолітньою.

Процесуальні витрати покласти на батьків обвинувачених.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь держави 628 грн. 04 коп. витрат за проведення судової товарознавчої експертизи, 628 грн. 04 коп. витрат за проведення судової трасологічної експертизи. Стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_4 2400 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_25 в користь держави 628 грн. 04 коп. витрат за проведення судової трасологічної експертизи. Стягнути з ОСОБА_25 в користь ОСОБА_4 2400 грн. витрат на правову допомогу.

Речові докази коробку з-під мобільного телефона, мобільний телефон «Redmi Note 7» - повернути їх власнику ОСОБА_4 , пару босоніжок повернути їх власнику ОСОБА_6 , пару кросівок повернути їх власнику ОСОБА_7 , оптичний диск та два аркуші паспорту для виїзду за кордон залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та кримінальним проступком, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_25 , в користь ОСОБА_4 , 3022 грн. 08 коп. завданої майнової шкоди та 5000 грн. завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_4 , 3074 грн. 00 коп. завданої майнової шкоди та 2000 грн. завданої моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського
міського суду Волинської області ОСОБА_1