Справа № 462/4077/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/776/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ),

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 липня 2020 року про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ),

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 липня 2020 року задоволено клопотання в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_12 та застосовано тимчасовий арешт щодо
ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Естонії, який народився в с. Віжай Пермської області (Російська Федерація), та проживає на АДРЕСА_1 , документованого закордонним паспортом громадянина Республіки Естонії серії НОМЕР_1 , виданим 02.06.2016,
строком до 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Федеративної Республіки Німеччини. Строк тимчасового арешту ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 08.07.2020 до 16.08.2020.
Згідно з ухвалою, 10.07.2020 року прокурор звернувся до слідчого судді в порядку ст. 583 КПК України з клопотанням про застосування тимчасового арешту щодо затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), який перебуває у міжнародному розшуку у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п.5 ст. 263, п.1 ст. 263 Кримінального Кодексу Федеративної Республіки Німеччини, строком до 40 (сорока) діб до надходження запиту про його видачу з компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина.
На ухвалу слідчого судді захисник затриманого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання в.о. прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_12 про застосування до ОСОБА_7 тимчасового арешту строком до 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Федеративної Республіки Німеччини.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, суд не дослідив протокол затримання ОСОБА_13 від 08.07.2020. Затриманий в ході судового розгляду заявив, що при затриманні були порушені його право на захист, право користуватись рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною мовою та користуватись послугами перекладача за рахунок держави, а також право на отримання роз`яснення надати згоду на видачу для процедури видачі у спрощеному порядку. Натомість, суд скарги відхилив, покликаючись на текст протоколу затримання та на той факт, що відсутні дані про подання затриманим чи його захисником скарги в порядку ст.206 КПК України.

Апелянт вказує на те, що до клопотання прокурора не долучено переклад витягу з бази даних Генерального секретаріату Інтерполу. Також до клопотання додано ордер на арешт в перекладі української мови із відтисками печатки Львівської місцевої прокуратури №2. На думку захисника, відсутність оригіналу ордеру на арешт або відсутність оригіналу перекладу такої постанови унеможливлює підтвердження автентичності перекладу. Окрім того, в зазначених перекладах різниться ім`я затриманого: ОСОБА_7 у витягу з бази даних Генерального секретаріату Інтерполу та ОСОБА_14 в ордері на арешт. Враховуючи вищенаведене, захисник стверджує, що документи є недопустимими доказами.

Також в апеляційній скарзі вказується, що суд не взяв до уваги покликання сторони захисту про міцні соціальні зв`язки ОСОБА_13 , зокрема про те, що він з 2015 року проживає в Україні, перебуває у цивільному шлюбі із громадянкою України та працевлаштований. Відтак сторона захисту наполягає на допиті свідка ОСОБА_15 цивільної дружини ОСОБА_13 .

Апелянт стверджує, що судом не взято до уваги, що забезпечення перебування особи у контрольованому правоохоронними органами України місці до надходження запиту іноземної держави про її видачу може бути реалізовано не тільки шляхом застосування тимчасового арешту. На підтвердження доводів захисник покликається на те, що ОСОБА_13 протягом тривалого часу проживає в Україні, перебуває в цивільному шлюбі, у нього наявне місце праці та місце проживання, а тому за цих обставин тимчасовий арешт є надмірним втручанням у його право на свободу та особисту недоторканність.

Заслухавши доповідь судді, думку затриманого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Як вбачається з матеріалів провадження районним судом м. Кельн Федеративної Республіки Німеччини 11.04.2016 видано європейський ордер на арешт ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), який розшукується компетентними органами Федеративної Республіка Німеччини для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п.5 ст. 263, п.1 ст. 263 Кримінального Кодексу Федеративної Республіки Німеччини вчинення шахрайства шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та шахрайство вчинене в складі організованої групи.
19 червня 2019 року Генеральним секретаріатом Інтерполу Федеративної Республіки Німеччина було оголошено ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) у міжнародний розшук.
Сектором міжнародного поліцейського співробітництва при ГУ НП у Львівській області (лист №1360/33/V-2020 від 07.07.2020 року) підтверджено факт перебування громадянина ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) у міжнародному розшуку, який розшукується компетентними органами Федеративної Республіки Німеччина для притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення злочинів, передбачених п.5 ст. 263, п.1 ст. 263 Кримінального Кодексу Федеративної Республіки Німеччини.
Інкриміновані ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) злочини за законодавством України кваліфікуються за ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають позбавлення волі на строк не менше 1 року, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане діяння не закінчився, вказані злочини не належить до військових і не носять політичного характеру та відповідно до положень ст.477 КПК України не порушуються за заявою потерпілого.
Статтею16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16.01.1998, передбачено, що у запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а ст.12 конвенції, а саме, оригіналу або завіреної копії обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.
Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 583 КПК України, при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту до затриманого, слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави, вислуховує думки учасників судового провадження та виносить ухвалу про застосування тимчасового арешту або відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.
Вирішуючи питання про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) слідчий суддя виходив з того, що, Сектором міжнародного поліцейського співробітництва при ГУ НП у Львівській області (лист №1360/33/V-2020 від 07.07.2020 року) підтверджено факт перебування громадянина ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) у міжнародному розшуку на підставі ордеру на арешт ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), виданого районним судом м. Кельн Федеративної Республіки Німеччини 11.04.2016.
Ініціатором розшуку Красноруцькі Міхаіл (KrasnorutskiMihhail) є Федеративна Республіка Німеччина.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про незаконність тимчасового арешту не узгоджуються з вимогами ст.583 КПК України, оскільки для тимчасового арешту ОСОБА_7 (KrasnorutskiMihhail) існували відповідні правові підстави - останній перебував у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави (Федеративної Республіки Німеччини), які висловили бажання його арештувати.
При цьому апеляційний суд зазначає, що на стадії застосування до особи тимчасового арешту слідчий суддя не досліджує питання про винуватість або невинуватість особи та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, який зазначив, що прокурором надано у повному обсязі перелік документів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 583 КПК України, які є допустимими доказами, а тому, на підставі Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» 1957 року, ст. 583 КПК України, існує необхідність застосування до ОСОБА_7 (KrasnorutskiMihhail) тимчасового арешту, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів ФРН.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту слідчий суддя дотримався вимог ст.583 КПК України, зокрема, слідчим суддею була встановлена особа затриманого, перевірені документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави.
Доводи апеляційної скарги щодо не виконання службовими особами, які здійснювали затримання та складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.07.2020, вимог частини 4 статті 208 КПК України, а саме не роз`яснення зрозумілою мовою підстави затримання та права особи яка затримується, спростовуються відомостями, які містять у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.07.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_7 (KrasnorutskiMihhail) у присутності захиснка ОСОБА_16 , перекладача ОСОБА_17 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого кримінального правопорушення він підозрюється. У графі «зауваження і доповнення до протоколу» зазначено, що зауважень та доповнень не надходило.
Наявність укладеного договору оренди житла та відомостей про можливість проживання ОСОБА_7 (KrasnorutskiMihhail) за адресою: АДРЕСА_2 , та наявність цивільної дружини, не може запобігти втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для задоволення клопотання прокурора.
Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити ухвалу без змін;
2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 , поданої в інтересах затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 липня 2020 року про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_20 Ревер