справа 361/2405/20
провадження 1-кп/361/576/20
УХВАЛА
22 грудня 2020 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000117 від 17.01.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину-дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді водія ПП « ОСОБА_11 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 24.11.2006 року вироком апеляційного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією майна, 18.06.2013 звільненого по закінченню строку відбування.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-24.11.2006 року вироком ДніпропетровськогоАпеляційного суду, за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією майна;

-27.12.2007 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано не відбуту частину покарання до вироку Дніпропетровського Апеляційного суду від 24.11.2006 року у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі і призначено остаточне покарання у виді 6-ти років позбавлення волі, 17.05.2019 року звільнено по закінченню строку відбування покарання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця Кривий ріг, Дніпропетровськї області, громадянина України, і вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину-сина ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 працюючого на посаді тренера «Спортивний клуб Атлет», зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 раніше судимого:

-24.11.2006 року вироком апеляційного суду Дніпропетровськоїобласті за ч. 4 ст. 187 КК України до позбавленняволістроком на 12 років з конфіскацією майна; 18.12.2007 вироком Ковпаківського райсуду м. Суми за ст. 391, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на шість років шість місяців; 19.06.2013 вироком Ізяславського суду Хмельницької області за ст. 391. ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на один рік, приєднана частина не відбутого покарання за попередніми вироками, звільненого 17.10.2014 по закінченню терміну відбування покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , який закінчується, строком на 60 днів, з урахуванням обґрунтованої підозри та наявності ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , який вважав необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів, з урахуванням обґрунтованої підозри щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, тобто можливості переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній схильний до корисливих злочинів; та вислухавши думку ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем реєстрації або за місцем знаходження орендованого житла в м. Києві, на що власники житлових приміщень надали свою згоду та зменшити розмір визначеної застави; вислухавши думку обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та їх захисника ОСОБА_9 , які підтримали клопотання останніх щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт; думку потерпілої яка поклалась на розсуд суду при вирішенні клопотання прокурора, щодо продовження строку дії застосованого ОСОБА_7 запобіжного заходу, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим
ст. 177 КПК України

В даному випадку судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 не завершений і очевидним є його не завершення до дати закінчення строку тримання під вартою останнього.
Строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 27 грудня 2020 року.

З урахуванням закінчення строку дії запобіжного заходу та неможливості до вказаної дати закінчити розгляд кримінального провадження, необхідності перевірки на даній стадії судом обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, продовження існування передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризиків, тобто можливості переховуватися від суду з метою уникнути покарання у разі доведеності його винуватості; можливості незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується; які не зменшилися та продовжують існувати, необхідності забезпечення своїм рішенням не тільки поваги до особистої свободи обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, у тому числі прав потерпілої від злочину, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать дотримання обвинуваченому процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини, висловлену у своєму рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», згідно якої тримання під вартою може бути виправданим за наявності певного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканості, а також у рішенні від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», де Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.
В рішенні № 7-р/2019 від 25.06.2019 Конституційний Суд України дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканість має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина виключно на підставі вмотивованого рішення суду.
Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню, і є підстави для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою у межах, визначених законом на 60 діб та відмовляє захиснику обвинуваченого у задоволенні клопотання, оскільки підстав для цього на даний час не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити строком на 60 днів,

до 20 лютого 2021 року включно та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, із застосуванням застави у розмірі восьмидесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, визначених ухвалою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення

Суддя: ОСОБА_1