УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000525 від 22.05.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна №0000525 від 22.05.2017 року, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.04.2020 року, на автомобіль марки «Lexus RX 350», 2008 року виготовлення, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

В обґрунтування вимог клопотання особа, що з ним звернулась, вказує на те, що арешт майна на автомобіль був накладений, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, проте ОСОБА_4 , якому належить автомобіль, не є підозрюваним в рамках кримінального провадження, останньому не було вручено повідомлення про підозру, у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим, арешт був накладений необґрунтовано, а наявність арешту грубо порушує права власника майна на вільне володіння та розпорядження власним майном.

Адвокат ОСОБА_5 про дату та час розгляду клопотання був повідомлений.

Від прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 надійшло заперечення на клопотання про скасування арешту майна, відповідно до якого прокурор зазначає, що 15.07.2019 року повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру направлено (вручено) у відповідності до вимог КПК України, шляхом надіслання відповідного запиту про надання міжнародно-правової допомоги компетентним органам Російської Федерації для вручення ОСОБА_4 .. Крім того, письмове повідомлення про підозру вручено під розпис та відеозапис керівнику комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» за останнім відомим місцем реєстрації (проживання) ОСОБА_4 в Україні АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, клопотання про скасування арешту майна є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши вказане клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З долученої до матеріалів клопотання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.04.2020 року, було накладено арешт на автомобіль марки «Lexus RX 350», 2008 року виготовлення, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_4 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Із вказаної ухвали вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000525 від 22.05.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 212, ч.ч. 1, 2 ст. 364 КК України. В рамках вищевказаного кримінального провадження, відповідно до ухвали, 29.05.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.3 ст.212, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366 КК України. 15.07.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нової підозри за ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 30.05.2017 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 було направлено поштою на адресу АДРЕСА_2 , однак вручено не було та було повернуто відправнику з підстав не обслуговування.

Відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури від 27.05.2019 року, в місті Києві відсутня вулиця з назвою «Волчкова».

Таким чином, органом досудового розслідування повідомлення про підозру ОСОБА_4 було направлено на неіснуючу адресу, тобто вручено не було, у встановленому законом порядку.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 зареєстрований та проживає на території Російської Федерації, про що останній також повідомив слідчого, відповідно до долученого листа.

19.07.2019 року прокуратурою Одеської області було направлено на адресу Генеральної прокуратури України запит про надання міжнародної правової допомоги щодо вручення ОСОБА_4 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри компетентними органами Російської Федерації. Відповідно до листа Генеральної прокуратури України від 28.08.2019 року, клопотання про міжнародну правову допомогу було направлено до виконання компетентним органом Російської Федерації

Разом з тим, на даний час відсутні належні докази направлення запиту до компетентних органів Російської Федерації та його виконання, що також не було підтверджено прокурором під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Відносно доводів прокурора про те, що письмове повідомлення про підозру вручено під розпис та відеозапис керівнику комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» за останнім відомим місцем реєстрації (проживання) ОСОБА_4 в Україні АДРЕСА_1 , слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до відповіді з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» від 10.09.2020 року на адвокатський запит, 25.05.2020 року прокурором було вручено управителю (менеджеру) ОСОБА_7 під розпис та відеозапис повідомлення про заміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 15.07.2019 року для передачі ОСОБА_4 , проте при відвідування зазначеної у листі квартири, вручити вищевказані документи не було можливості, оскільки в беседі з мешканцями стало відомо про те, що ОСОБА_4 протягом останніх десяти років за вказаною адресою не проживав, про що складено акт.

Крім того, як вбачається з відповіді Департаменту з питань реєстрації від 22.09.2020 року, ОСОБА_4 був зареєстрований у АДРЕСА_1 у періоди з 03.06.2008 по 09.11.2008 та з 10.02.2009 по 14.09.2010, і знятий з реєстрації місця проживання, у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Тобто, на момент вручення повідомлення про підозру керівнику комунального підприємства, ОСОБА_4 вже не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя зазначає, що арешт на автомобіль, який належить ОСОБА_4 , накладався, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, проте на теперішній час відсутні докази про вручення останньому повідомлення про підозру, відповідно до вимог КПК України.

Крім того, прокурором в запереченні також не була доведена необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, враховуючи, що на даний час відпала потреба у накладенні арешту на майно, тому слідчий суддя приходить до переконання, що накладений ухвалою слідчого судді 03.04.2020 року арешт майна підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000525 від 22.05.2017 року задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.04.2020 року на автомобіль марки «Lexus RX 350», 2008 року виготовлення, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1