Справа № 357/412/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Біла Церква
Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши по кримінальному провадженню № 0000011 від 16.01.2021, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 15,ч. 3 ст. 190 КК України клопотання прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 про арешт майна,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор військової прокуратури Білоцерківького гарнізону ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

22.01.2021 прокурор військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене 21.01.2021 в ході проведення огляду у військовій частині НОМЕР_1 майно, а саме: на оригінал рапорту про звільнення техніка служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_4 від 25.08.2021 та на оригінал свідоцтва про хворобу № 96 від 14.08.2020, виданого військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ).
Клопотання мотивоване тим, що військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону Центрального регіону України внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000011 від 16.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що колишній старший оператор взводу управління військової частини НОМЕР_1 прапорщик ОСОБА_4 використав підроблені медичні документи з метою протиправного отримання від Міністерства оборони України грошової компенсацїї у розмірі 600 тис. грн. Так, технік служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 прапорщик ОСОБА_4 надав командуванню військової частини НОМЕР_1 свідоцтво про хворобу № 96 від 14.08.2020 начебто видане військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), відповідно до якого ОСОБА_4 не придатний для проходження військової служби у мирний час та обмежено придатний у військовий час. 14.09.2020 наказом командира військової частини НОМЕР_1 на підставі наданого свідоцтва про хворобу № 96 від 14.08.2020 згідно вимог пункту «б» ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» прапорщика ОСОБА_4 звільнено з військової служби, виключено із списків військової частини НОМЕР_1 та знято із всіх видів забезпечення. Водночас командуванням військової частини здійснено виплату грошового забезпечення та матеріальної допомоги при звільнені з військової служби.
Окрім того, свідоцтво про хворобу № 96 від 14.08.2020 ОСОБА_4 надав до МСЕК КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2», де на підставі наданих документів останньому визначили 2 групу інвалідності. У подальшому, ОСОБА_4 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату на підставі свідоцтва про хворобу № 96 від 14.08.2020 року та довідки МСЕК КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» компенсації за захворювання, яке пов`язане із захистом батьківщини у розмірі 300 пожиточних мінімумів.
Згідно відповіді командира ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні, проте військово-лікарською комісією на предмет придатності до військової служби не оглядався.
Водночас в ході оброблення документів Департаментом фінансів Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ встановлено, що свідоцтво про хворобу № 96 від 14.08.2020 до Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ на затвердження не надходило, однак в останньому наявний штамп Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
21.01.2021 під час проведення огляду на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 було вилучено рапорт про звільнення техніка служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_4 від 25.08.2020 та свідоцтво про хворобу № 96 від 14.08.2020, видане військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), які поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано.
Зважаючи, що вилучені речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме предметом вчинення злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження та з метою їх збереження, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, втрати, знищення або відчуження у слідства виникли підстави для накладення арешту на вказане майно.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його з підстав зазначених у клопотанні, просив накласти арешт на вилучені документи із забороною його відчуження, користування.
Представник володільця майна військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, натомість надіслав до суду заяву, якою просить проводити розгляд клопотання у його відсутності, проти задоволення останнього не заперечує.
Вислухавши доводи прокурора, дослідивши додані документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню за № 0000011 від 16.01.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.
Із протоколу огляду від 21.01.2021 вбачається, що командуванням військової частини НОМЕР_1 яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 було добровільно надано прокурору військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 для огляду оригінал рапорту про звільнення техніка служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_4 від 25.08.2020 на 1 арк. та додаток до нього свідоцтво про хворобу № 96 від 14.08.2020, видане військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) на 3 арк.. Вказані документи були вилучені, поміщені в поліетиленовий пакет та опечатані.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна надійшло до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 22.01.2021, а майно, на яке прокурор просить накласти арешт, вилучене 21.01.2021. Таким чином, достеменно встановлено, що прокуро звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше робочого дня після вилучення майна, в порядку, передбаченим ч. 5 ст. 171 КПК України.

Постановою прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону від 25.01.2021 оригінал рапорту про звільнення техніка служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_4 від 25.08.2020 та свідоцтво про хворобу № 96 від 14.08.2020, видане військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) визнані речовими доказами по кримінальному провадженні № 0000011 від 16.01.2021, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 15,ч. 3 ст. 190 КК України .
Прокурором в судовому засіданні доведено, що незастосування арешту до вказаного майна, яке має значення для доведення обставин по кримінальному провадженню, може призвести до відчуження, перетворення, передання, знищення, шляхом реалізації цього майна власником або користувачем майна, чи уповноваженими ними особами надані, а також в подальшому унеможливить встановити істину по справі.

За таких обставин є необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно з метою збереження доказів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному проваджені, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у статті 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладання арешту на тимчасово вилучене в ході огляду 21.01.2021 майно, шляхом встановлення обмежень щодо розпорядження ним та в подальшому вчинення будь-яких дій щодо їх відчуження, знищення, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України є предметами кримінального провадження, визнане речовими доказами у кримінальному проваджені та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та проведення необхідних експертиз в ході досудового слідства.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч.3 ст. 132 КПК України прокурором військової прокуратури у клопотанні про арешт майна доведено потреби досудового розслідування, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженню № 0000011 від 16.01.2021, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 15,ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 21.01.2021 майно, а саме: оригінал рапорту про звільнення техніка служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_4 від 25.08.2020 та свідоцтво про хворобу № 96 від 14.08.2020, видане військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, володільцем якого є військова частина НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , встановивши заборону відчуження, користування та розпорядження ними.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1