Справа№ 953/9915/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2020 за №0001582 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2012 року народження, працюючого слюсарем-сантехніком в КП «Харківводоканал», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за даресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, РНОКПП НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до графіку несення служби особовим складом Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції України на квітень місяць 2020 року та дислокації сил та засобів батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області, поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції України капрал поліції ОСОБА_5 , з 19 год. 00 хв. 19.04.2020 до 07 год. 00 хв. 20.04.2020 разом з інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 лейтенантом поліції ОСОБА_6 , заступили на службу у складі екіпажу № 1203 автопатруля Київського району м. Харкова, для виконання покладених обов`язків.

Законом України «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно положень Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до посадових інструкцій, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 року № 5217, поліцейський (інспектор) управління патрульної поліції в Харківській області відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює у тому числі: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотримання правил дорожнього руху; забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством, припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права та повноваження; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством порядку) до підрозділів національної поліції України та/або суду; здійснює охорону місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, також вживає заходів щодо охорони та збереження місця події у первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема слідчо-оперативних груп. У тому числі п.2.2. посадової інструкції визначено, що поліцейський (інспектор) під час несення служби у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху здійснює також організацію безпечного та безперешкодного дорожнього руху, контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху, заходи із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів і доставлення їх на спеціальні майданчики чи стоянки; профілактику, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху;

Відповідно до ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", перед початком несення служби 19.04.2020 поліцейський капрал поліції ОСОБА_5 отримав нагрудний відео реєстратор ZM0087, з інвентарним номером 10148-12431, який використовувався під час несення служби.

20.04.2020 близько 02 години 00 хвилин поліцейським капралом поліції ОСОБА_5 , інспектором лейтенантом поліції ОСОБА_6 , виконуючи покладені на них обов`язки з безперервного та цілодобового патрулювання території обслуговування з метою контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху на території Київського району м. Харкова, знаходячись у службовому автомобілі Toyota Prіus, державний номерний знак НОМЕР_2 за адресою: м. Харків, вул. Академіка проскури, буд 1/2в, виявлено транспортний засіб марки Renault Scenic, державний номерний знак НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по Белгородському шосе, на перехресті, повернув на вул. Академіка Проскури та походу руху перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п. 11.4 Правил дорожнього руху України, що є адміністративним правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП) у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виконуючи покладені на Патрульну поліцію України обов`язки, поліцейський ОСОБА_5 , інспектор ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено автомобіль марки Renault Scenic, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу порушення останнім п.11.4 Правил дорожнього руху України. В подальшому відносно водія ОСОБА_7 на місці було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП України від 20.04.2020 серії ЕАК № 2412795.

Під час спілкування з ОСОБА_7 , поліцейський ОСОБА_5 та інспектор ОСОБА_6 виникли підстави вважати що ОСОБА_7 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння згідно ознаків такого стану. ОСОБА_7 було запропоновано в присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного засобу пройти тест на стан сп`яніння або пройти огляд у лікаря закладу охорони здоров`я, на що останній відмовився. Крім того, ОСОБА_7 було повідомлено, що у випадку встановлення факту того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді накладення штрафу на водія у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Водночас, ОСОБА_7 , близько 02 години 05 хвилин, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 10, усвідомлюючи, що порушив правила дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а працівники поліції є службовими особами, уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, в момент виконання покладених на поліцейського ОСОБА_5 та інспектора ОСОБА_6 обов`язків, діючи умисно, з метою надання поліцейському неправомірної вигоди, запропонував грошові кошти у розмірі 10000 гривень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які відповідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особою, яка постійно здійснює функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим він є службовою особою, як неправомірну вигоду, за не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді накладення штрафу на водія у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік., тим самим висловив пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоду, за не вчинення відносно нього службовою особою дії з використанням службового становища.

Поліцейський ОСОБА_6 зрозумівши, що ОСОБА_7 неодноразова пропонував надати грошові кошти у розмірі 10000 гривень, як неправомірну вигоду, за не притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, повідомив про незаконні дії останнього, інспектором ОСОБА_6 повідомлено про факт пропозиції надання неправомірної вигоди на лінію диспетчерського центру «102», викликано на місце слідчо-оперативну групу Київського ВП ГУНП в Харківській області.

Відносно водія ОСОБА_7 на місці було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №280461 від 20.04.2020 по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся, та пояснив суду, що дійсно, він у час, зазначений в обвинувальному акті пропонував поліцейському грошові кошти в розмірі 10 000 грн. за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. У скоєному розкаюється та просив суд суворо не карати, зазначив, що відповідні висновки для себе зробив.

Показання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння кримінального правопорушення обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив кримінального правопорушення, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 здійснив пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будьякої дії з використанням службового становища, і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, офіційно працевлаштований на посаді слюсарасантехніка в КП «Харківводоканал», на роботі характеризується з позитивного боку, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учасником бойових дій АТО та інвалідом 3 групи, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває.

На підставі ст. 66 КК України як обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки на думку суду призначення йому більш суворого покарання не буде відповідати меті покарання.

Суд вважає зазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування цієї міри покарання, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, його критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При визначенні межі розміру штрафу, суд враховує, що 01.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII.

Вказаним Законом внесені зміни до ч.1 ст. 369 КК України, згідно яких пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища - караються штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Оскільки згідно ч.ч. 1,2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, на підставі чого суд застосовує положення Закону, чинного на момент вчинення кримінального правопорушення, як такого, що поліпшує становище обвинуваченого.

Виходячи з наведених положень, враховуючи, що санкцією ч.1 ст. 369 КК України в редакції, діючої на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (20 квітня 2020 року), передбачалось покарання у виді штрафу від п`ятисот до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а з 1 липня 2020 року, після внесення змін Законом № 2617-УЇЇЇ від 22.2018 - від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд застосовує положення ч.1 ст. 369 КК України в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 гривень.
Речові докази по справі: диск DVD-R 4.7 "Kodak" з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати по справі відсутні

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1