Справа № 524/5387/19
Провадження № 1-кп/524/77/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника служби у справах дітей, сім,ї та молодіжної політики Горішньоплавської міської ради Полтавської області ОСОБА_8

представника сектору ювенальної превенції відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002032 від 12.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горішні Плавні, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із повною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31.03.2019 року приблизно о 06 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_5 , виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в гостях за запрошенням сина потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , в квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих, викрав портативну «Bluetooth» колонку марки «JBL Charge mini II» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №558/КР 160 грн. та портативну «Bluetooth» колонку марки «JBL Xtreme» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №558/КР 700 грн., які належать потерпілій ОСОБА_7 , чим завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 860 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що 29.03.2019 року він працював в м.Кременчук, роздавав флаєри. До нього підійшов син потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , який сказав йому, що він також хоче працювати, роздавати флаєри і запропонував йому залишитися ночувати в нього. Вони пішли до ОСОБА_11 додому , де він переночував. Наступного дня він знову пішов працювати, роздавати флаєра. Цього ж дня він знову прийшов до ОСОБА_11 переночувати, роздягнувся, зняв брюки , був у шортах. У брюках у нього була заробітна плата за попередній день у сумі 200 грн. Він пішов до туалету, коли повернувся не знайшов у своїх брюках 200 грн. Він звернувся до ОСОБА_10 , щоб він повернув йому гроші, оскільки коли він роздягався у нього в квартирі, гроші точно були в брюках , на що останній сказав, що він не брав у нього гроші. Він цілий вечір просив ОСОБА_11 повернути гроші, на що останній неодноразово йому казав, що він їх не брав. Він не спав всю ніч, оскільки ці гроші він тяжко заробив, збирав на чохол для телефону і дуже хвилювався з приводу їх зникнення. 31.03.2019 року він взяв музичні колонки у ОСОБА_10 зі спальні квартири , під приводом того, що поверне їх, коли останній поверне йому його гроші і поїхав додому. ОСОБА_10 зателефонував йому і просив повернути колонки, на що він йому сказав, що як тільки він поверне його 200 грн., він поверне йому музичні колонки, на що ОСОБА_10 відмовився, оскільки він нічого не брав і нічого не збирається повертати. Музичні колонки лежали в нього вдома і ними ніхто не користувався. Потім вони домовилися через месенджер «VIBER», що ОСОБА_10 поверне йому 200 грн., а він поверне йому музичні колонки, але цього не відбулося. Він повідомляв своїх батьків, що залишиться в м.Кременчук, на що батьки йому дозволили. Він розумів, що бере майно, а саме колонки , які йому не належать. Одну музичну колонку, через три тижні після крадіжки він подарував своїй сестрі, оскільки ОСОБА_12 не повернув йому гроші. На даний час він навчається у школі, заняття не пропускає, лише по хворобі. Він періодично тікає із дому, оскільки батьки йому не приділяли достатньо уваги, якої він потребує, але з березня 2020 року він встав на шлях виправлення , так як перестав спілкуватись з друзями , які здійснювали на нього негативний вплив. Раніше батьки не контролювали його навчання, іноді батьків викликали до школи, але з весни 2020 року все змінилось , мати та батько почали контролювали його навчання , він влітку закінчив школу , в 2021 році буде поступати до навчального закладу , йому подобається спеціальність кухаря. Він разом із матір`ю ходив до психолога, який надав йому допомогу.На теперішінй час батько , мати і бабуся в родині для нього авторитет. Він зблизився з батьками , поважає їх думку , допомогає батькові та матері по господарству, доглядає за молодшими сестрами . Раніше для нього авторитетом у родині була тільки бабуся, оскільки вона завжди може йому допомогти, записати його на гурток, купити одяг. У скоєному він щиро кається, просить суворо його не карати, передати під нагляд батька ОСОБА_6 , так як він встав на шлях виправлення , осмислив скоєне раніше , що він поступив погано , що треба слухати поради батьків .

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, про те що його син ОСОБА_5 здійснив крадіжку музичних колонок він дізнався від потерпілої ОСОБА_7 . Він зустрівся із сином біля школи і дізнався в нього, що він викрав дві музичні колонки, у зв`язку із тим, що в нього ОСОБА_10 були викрадені гроші і тому він взяв у нього музичні колонки. Син попросив його взяти музичні колонки і поговорити із батьками ОСОБА_10 , але музичні колонки простояли вдома до кінця літа, поки не приїхали співробітники поліції. До цього випадку, за його сином ОСОБА_5 не було помічено будь-яких схожих випадків. Його син ОСОБА_5 іноді виходить із під його контролю , не хоче допомагати по господарству, ходити в магазин. Син не ображає молодших сестер , добре до них ставиться. Його син, ОСОБА_5 перебував на обліку лікаря психіатра з приводу того, що в нього були психічні розлади. Його дружина знала з приводу того що їх син, ОСОБА_5 ночує в м. Кременчук , у свого товариша. Син навчається на середньому рівні, не може знайти мову із однокласниками. Він намагається вирішувати проблеми із сином шляхом спілкування. У сина ще є приводи у поліцію з приводу того, що він у хлопця забрав мобільний телефон. З приводу крадіжки музичних колонок він провів бесіду із сином, а саме просив сина повернути колонки і попросити вибачення у потерпілої. Вважає , що його син ОСОБА_5 вчинив неправильно. Його дружина зверталася до центру «Надія», для надання допомоги їх сину, а саме до психологів, оскільки в нього виникають проблеми і конфлікти. Він не є авторитетом для його сина ОСОБА_5 і не може забезпечити постійний контроль за поведінкою сина, оскільки він ревнує його і мати до молодших сестер. Син завжди тікав до березня 2020 року з дому до бабусі або прабабусі до м.Кременчука. Вони намагалися помістити сина до інтернату для надання йому допомоги психологами, але без згоди сина вони не можуть цього зробити. З березня 2020 року син дуже змінився, встав на шлях виправлення , зблизився із ним та матір,ю , сестрами , прислухається до його та порад матері, доглядає за молодшими сестрами , припинив спілкуватись із друзями , які здійснювали на нього негативний вплив , допомогає йому та дружині по господарству . До скоєного відноситься негативно , він та мати стали для нього авторитетом , допомогає також по господарству бабусі та прабабусі. Закінчив влітку школу , навчався дистанційно з березня 2020 року, планує у 2021 році поступати до навчального закладу і здобути професію кухаря. Він просить суд передати його сина, ОСОБА_13 під його нагляд, так як він здійснює позитивний вплив на сина .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні, його вина підтверджується даними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що 29.03.2019 року, їй зателефонував її син ОСОБА_10 і попрохав дозволу, щоб залишитись разом із його другом, обвинуваченим ОСОБА_5 , переночувати у них вдома. Вона дала йому дозвіл з умовою, що батьки ОСОБА_6 знали що він ночує в них. Її син разом із ОСОБА_5 прийшли додому, повечеряли, переночували і вранці пішли на заробітки. Її син допомагав ОСОБА_5 працювати, роздавати флаєри. Наступного дня 30.03.2019 року її син знову привів ОСОБА_5 до них додому переночувати, оскільки останній проживає в м. Горішні Плавні і не встиг на автобус. 31.03.2019 року її чоловік прокинувся збиратися на роботу о 07 год. 00 хв., ОСОБА_5 в них в квартирі вже не було. Вона запитала свого сина куди подівся ОСОБА_5 , на що він їй відповів, що його разом із поліцією розшукує батько, тому він пішов . Про те , що в неї з дому зникли музичні колонки вона дізналася приблизно через 10 днів, а саме побачила по переписці її сина з ОСОБА_5 у меседжері «VIBER», де її син просить ОСОБА_5 повернути музичні колонки. Вона запитала у свого сина куди поділись колонки, на що він їй сказав що ОСОБА_5 коли уходив із квартири забрав колонки, він йому намагався зателефонувати, але ОСОБА_5 заблокував його телефони. Потім вона через соціальні мережі знайшла батька ОСОБА_5 , зв`язалася із ним і пояснила ситуацію, що ОСОБА_5 забрав в неї із квартири музичні колонки і не повернув. Батько ОСОБА_5 пообіцяв розібратися, але більше з нею ніхто не зв`язувався, у зв`язку із чим вона пішла у поліцію і написала заяву. Музичні колонки, які були викрадені, купувалися нею і були надані в користування її сину. На даний час музичні колонки повернуті. Відносно того , що її син викрав у ОСОБА_5 200 грн. їй нічого не відомо, син казав , що він гроші у ОСОБА_5 не викрадав . Із вартістю викраденого майна , яка зазначена в обвинувальному акті вона погоджується повністю. Просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, не наполягає на призначенні суворого покарання.

- показаннями представника служби у справах дітей, сім,ї та молодіжної політики Горішньоплавської міської ради Полтавської області ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні 16.01.2020 року пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у службі не перебуває, але постійно надходила інформація від навчального закладу про негативну поведінку ОСОБА_5 , де зазначалось, що неповнолітній ОСОБА_5 порушує правила поведінки, ображає учнів, вживає нецензурну лексику, погрожує однокласникам та учням молодших класів. Був випадок спонукання учнів молодших класів поїхати до міста Кременчука під приводом заробітків. Неодноразово навчальним закладом проводилися бесіди, також бесіди проводилися службою у справах дітей, батькам пропонували допомогу психолога, декілька разів Візір ОСОБА_14 приходив до психолога, один раз приходила мати, батько відмовився відвідувати психолога. Через матір батьку передавали методику психологічної корекції. Психолог встановив, що у дитини сформована недовіра, ворожість, невпевненість у собі, мінливість, риси демонстративної особистості. Зневажливо ставиться до оточуючих, полюбляє щоб його побоювалися. Матір характеризується гіперопікою відносно ОСОБА_5 , , відсутністю чітких правил, недостатнім рівнем обов`язків, вимог, заборон. Батько навпаки вимогливий, застосовує надмірні санкції, надмірно ігнорує потреби дитини. З 2019 року ОСОБА_5 знаходиться на екстернатній формі навчання. Батьки не мають впливу на поведінку хлопця. За результатами вжитих заходів позитивого результату немає, так як після заходів мати уникала спілкування з психологом. Мати до психолога приходила один раз, ОСОБА_15 прийшов двічі, згодом мати сказала що він захворів і потім ОСОБА_14 не приходив, на телефонні дзвінки не відповідав. Причиною негативної поведінки ОСОБА_5 вона вважає може бути те, що в дитинстві, коли хлопець багато хворів, до нього батьки ставилися уважно, не було чітких правил і заборон. Згодом, після появи сестер, йому батьки стали приділяти менше увагу і своєю поведінкою він хоче звернути увагу батьків на себе . З часом йому почало це подобатися, так як він зрозумів що не несе відповідальності за таку поведінку. Щодо заходів впливу з метою перевиховання вважає, що передавати його під нагляд батьків недоцільно станом на 16.01.2020 року , так як вони не мають виховного впливу на сина. За доцільне вважає направити ОСОБА_5 до виховної установи, де хлопець буде навчатися і виправляти поведінку.

- показаннями представника сектору ювенальної превенції відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , яка 16.01.2020 року у судовому засіданні пояснила, що неповнолітній ОСОБА_5 на обліку у відділенні поліції №2 не перебуває. Як зазначалося, з кінця 2018 року і до вересня 2019 з навчального закладу надходила інформація про порушення поведінки та правил розпорядку ОСОБА_5 , так як останній зривав уроки, пропускає уроки, перерікався з вчителями. В двох випадках відносно матері складалися протоколи, так як ОСОБА_5 вчиняв дії, які можуть бути кваліфіковані як дрібне хуліганство, однак ОСОБА_5 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, тому до адміністративної відповідальності притягалася мати. На початку 2019 року мати з ОСОБА_16 відвідували відділення поліції №2, їй здалося що він розуміє характер своєї поведінки та може виправитися. Вона домовилась, що буде його викликати та долучати до корисної діяльності. Однак, це продовжувалося недовго, і в квітні 2019 року поведінка знову погіршилася. У вересні 2019 року ОСОБА_13 перевели на екстернатну форму навчання, після того інформація з навчального закладу не надходила. Останні три місяці фіксувалися випадки, що ОСОБА_5 викликає наряди поліції по дріб`язковим випадкам, які не підтверджуються. Його поведінка здається такою, що не відповідає обстановці. Виклики були щодо коробки, яку начебто забрали у нього невідомі хлопці, щодо вмісту коробки повідомляти відмовився, однак при прибутті на місце працівників поліції коробка була у нього. Інший виклик з приводу того, що в нього забрали самокат, але, як з`ясувалося, ніякого самокату у нього не було. Коли перебував у приміщенні відділення поліції, відмовився відповідати на задані йому питання та почав викликати поліцію. Також ОСОБА_15 скаржився на своїх батьків, які начебто виховують його неправильно, застосовують фізичну силу, однак ці факти також не підтвердилися. ОСОБА_5 не має авторитетів, не контролює свої емоції. Бабуся у нього не авторитет, а прихисток. Загрозу суспільству ОСОБА_5 не становить, можливо становить загрозу самому собі. З довідок їй відомо, що ОСОБА_15 перебуває на обліку невропатолога, проходить лікування. Щодо міри покарання вважає, що батьки не мають впливу станом на 16.01.2020 року на дитину, тому передавати їм на виховання ОСОБА_5 недоцільно. Вважає за доцільне направити ОСОБА_5 до виховної установи.

Згідно висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №351 від 20.07.2020 року ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в цей час соціалізований розлад поведінки. Відзначені особливості психіки іспитованого виражені не настільки значною мірою, не супроводжуються хворобливими порушеннями пам`яті, мислення, критичних здібностей, психотичною симптоматикою й не позбавляли його можливості в період інкримінованого йому діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Як випливає з матеріалів кримінального провадження та даного психіатричного обстеження, у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, іспитований не виявляв і ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, про що свідчить його правильне орієнтування в навколишньому й особах, певна послідовність і цілеспрямованість дій, відсутність у його поведінці й висловлюваннях у той період часу ознак маячіння, галюцинацій, розладів свідомості або інших хворобливих порушень душевної діяльності. За своїм психічним станом у теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.( а.с. 125-127 )

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим кримінального проступку і кваліфікує його дії за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При ухваленні вироку, суд враховує досудову доповідь органу пробації (а.с. 35-37) із якої вбачається , що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, середній рівень вчинення ним повторного кримінального правопорушення, крім наведених відомостей про особу неповнолітнього, суд також враховує його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, у вчинені якого він щиро розкаявся , попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_7 , умови його життя та виховання, висновок комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №351 від 20.07.2020 року .

Враховуючи, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до кримінального проступку , і його вчинено ним у неповнолітньому віці, обставини справи та дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання , має грамоти за участь в змаганнях по гімнастиці, за участь в конкурсі поетичної студії, конкурсі віршів, у Всеукраїнському конкурсі з українознавства "Патріот" ( а.с. 75-79) , раніше не притягався до адміністративної відповідальності, думку прокурора, яка вважає можливим звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, та думки інших учасників судового провадження про можливість перевиховання неповнолітнього , суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 на час ухвалення вироку не потребує застосування покарання та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, оскільки він з березня 2020 року встав на шлях виправлення,зблизився з батьками, припинив спілкування із друзями, які здійснювали на нього негативний вплив, батьки є для нього авторитетом, здійснює нагляд за молодшими сестрами, допомогає батькам по господарству. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, його неповнолітній вік, повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено .
У статті 497 ч.1 КПК України зазначено , що якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.
Частиною 3 статті 497 КПК України передбачено ,що під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 105 КК України передбачено, що неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин , може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру як застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення.
Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст. 105 КК України буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає необхідним застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч.2 ст. 105 КК України, у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_5 під нагляд батька ОСОБА_6 , який , як встановлено в судовому засіданні, з урахуванням позитивних даних про нього та його здатності позитивно впливати на поведінку неповнолітнього сина, має проводити ефективні заходи виховного характеру, необхідні для забезпечення позитивного виховного впливу на нього та постійного контролю за його поведінкою, та підтвердив свою згоду на це в судовому засіданні і пояснив, що з березня 2020 року його син ОСОБА_5 змінив свою поведінку , став на шлях виправлення , зблизився з ним та матір,ю,слухається його та матір, припинив спілкування із друзями , які здійснювали на нього негативний вплив , доглядає за молодшими сестрами , допомогає бабусі та прабабусі по господарству.
Строк передачі неповнолітнього ОСОБА_5 під нагляд батькові , передбачений ст.105 ч.2 п.3 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього строком на один рік шість місяців .
Також звільняючи від покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не визначає його вид і розмір виходячи із існуючої судової практики , яка викладена у п. 16 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч.4 і 5 ст.74, ч.1 ст.105 КК), «звільнення від відбування покарання» (ст. ст.75, 79, 104 КК), «звільнення від призначеного покарання» (ст.. 78 КК) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст. 373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні) керуючись ст.. 105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 у справі не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України пов`язані із проведенням по справі судово-товарознавчої експертизи №558/Кр від 08.07.2019 року підлягають стягненню з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ( у разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування витрат - з батька ОСОБА_6 )на користь держави у сумі 1256,08 грн. згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0002032 (а.с.59).
Речові докази по справі портативна «Bluetooth» колонка червоного кольору марки «JBL Charge mini II» та портативна «Bluetooth» колонка в корпусі чорного кольору марки «JBL Xtreme», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 відповідно до ст.. 100 КПК України залишити їй за належністю.

Керуючись ст.ст.368,370,371,373,374 , 497 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.
На підставі ст. 105 ч.1 КК України, ОСОБА_5 звільнити від покарання, без визначення його виду і розміру, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені вимогами ст.105 ч.2 п.3 КК України, у виді передачі його під нагляд батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, строком на один рік шість місяців .
Строк виконання примусового заходу виховного характеру обраховувати з моменту набрання вироком суду законної сили.
Стягнути з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ( у разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування витрат - з батька ОСОБА_6 ) процесуальні витрати у кримінальному провадженні на користь держави у сумі 1256,08 грн.
Речові докази по справі портативну «Bluetooth» колонку марки «JBL Charge mini II» та портативну «Bluetooth» колонку марки «JBL Xtreme», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 відповідно до ст.. 100 КПК України залишити їй за належністю.
Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: