У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження, відомості про яке 01.10.2020 року внесені до ЄРДР за №0001065, погоджене з прокурором, про застосування відносно :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахчисарай, Республіки Крим, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, з неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, з непогашеною судимістю, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК та ч.2 ст.345 КК України, -
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що близько 09 години 00 хвилин, 01 жовтня 2020 року ОСОБА_7 , за сприянням, тобто пособництві у вчиненні розбійного нападу, громадянина ОСОБА_8 попередньо домовившись з останнім про вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, прибули на транспортному засобі марки «FORD» модель «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 в село Циганівці Ужгородського району, де за кермом останнього перебував громадянин ОСОБА_8 , який надав напередодні вчинення розбійного нападу поради громадянину ОСОБА_7 , з приводу вчинення розбійного нападу, поза тим гр. ОСОБА_8 надав засоби та знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, поза тим забезпечував іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення, а саме прибувши до будинку за адресою АДРЕСА_3 власником якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на автомобілі марки «FORD» модель «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 останній висадив з автомобіля гр. ОСОБА_5 біля будинку потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після чого останній проник на територію дворогосподарства та направився в напрямку вхідних дверей.
В подальшому гр. ОСОБА_7 , зайшов через відчинені вхідні двері до вказаного вище будинку, тримаючи в правій руці предмет зовні схожий на пістолет, де на той час перебувала громадянка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Побачивши, в будинку останню гр. ОСОБА_5 , направив ствол предмета зовні схожого на пістолет в напрямку гр. ОСОБА_11 та висловив вимогу надати грошові кошти та ювелірні вироби, на що остання погодилась та надала йому грошові кошти в сумі 55 000 гривень під впливом погрози застосування насильства, які він помістив до сумки, яка знаходилась на спині.
Після чого гр. ОСОБА_5 , вийшов з території дворогосподарства за адресою АДРЕСА_3 та направився в напрямку міста Ужгород, Закарпатської області до раніше обумовленого з гр. ОСОБА_8 місця, де останній повинен був його забрати.
Окрім того, 01 жовтня 2020 року працівниками СКП Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в ході проведення оперативно-розшукових заходів, які були спрямовані на розкриття розбійного нападу по гарячим слідам в селі Циганівці, Ужгородського району було виявлено підозрілу особу, яка підпадала під орієнтування за всіма показниками. Тоді майором поліції ОСОБА_12 , було прийнято рішення щодо перевірки вказаного громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який після того як останній представився працівником поліції почав втечу. Відразу майор поліції ОСОБА_12 та оперуповноважений ОСОБА_13 почали переслідувати вказаного громадянина. В подальшому наздогнавши та перекривши всі шляхи втечі ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що перед ним є працівник правоохоронного органу, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції під час виконання покладених на нього службових обов`язків, діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання здійснив погрозу застосуванням зброї майору поліції ОСОБА_12 та в подальшому вступив в сутичку з останнім в ході чого спричинив майору поліції ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді: забою грудної клітки справа, забою І пальця та правої кисті згідно довідки з травматологічного пункту КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч.2 ст.345 КК України, а саме: у розбійному нападі вчиненому з метою заволодіння чужим майном із погрозою застосування насильства та поєднаний з проникненням у житло та в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.2 ст.345 КК України, обґрунтовується такими доказами, як:
?протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується ОСОБА_11 від 01.10.2020;
?заявою ОСОБА_9 від 01.10.2020;
?протоколом огляду місця події від 01.10.2020;
?протоколом огляду місця події від 01.10.2020;
?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від. 02.10.2020;
?протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 01.10.2020;
?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 01.10.2020;
?протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.10.2020;
?протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 ;
?повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 01.10.2020;
?протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 01.10.2020;
?повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 01.10.2020;
?протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від. 01.10.2020;
?протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 0210.2020;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.10.2020 .
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на таке.
Так, відповідно до положень закону про кримінальну відповідальність кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Відповідно до положень закону про кримінальну відповідальність кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, вчинене відносно працівника поліції та карається позбавленням волі до п`яти років.
Тому підозрюваний ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Поза тим, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з огляду на таке.
Слід погодитися, що наразі органом досудового розслідування встановлено достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч.2 ст.342 КК України.
Водночас для висунення обвинувачення за вказаним фактом необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у тому числі щодо отримання речей чи документів, проведення необхідних експертиз а також встановлення та допиту свідків або очевидців події, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
У зв`язку з цим підозрюваний ОСОБА_5 , якому у повному обсязі відомі всі обставини скоєння кримінального правопорушення, зокрема й місце розташування предметів, що можуть містити сліди злочину, може знищити, сховати та спотворити будь-яку із вказаних речей чи документів, які наразі відшукуються органом досудового розслідування.
При цьому орган досудового розслідуванн вважає, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Водночас варто зауважити, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).
Вказаний правовий припис кореспондується з ч. 1 ст. 23 КПК України, згідно з якою суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно.
Усвідомлюючи зазначене, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити спроби незаконного впливу на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни наданих раніше показань, що негативним чином позначиться на неупередженості дослідження обставин кримінального правопорушення.
Поза тим, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на таке.
Так, необхідно звернути увагу, що одним із завдань кримінального провадження, закріпленого у ст. 2 КПК України, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так, варто звернути увагу, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності. Тобто вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, у тому числі того, яке розслідується у вказаному кримінальному провадженні, не є одиноким випадком, а має ознаки певної тенденції.
Слід взяти до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного офіційного джерела доходу та, відповідно, засобів для існування. А тому, враховуючи логічний взаємозв`язок з вказаними вище обставинами, існує високий ризик, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може розпочати нові злочини проти власності з метою задоволення особистих потреб за рахунок незаконного заволодіння чужим майном, у тому числі із заподіянням тілесних ушкоджень.
Вказані обставини, на думку органу досудового розслідування, свідчать про неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 особистого зобов`язання та особистої поруки, домашнього арешту та застави, так як такі ним дотримані не будуть та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України. За таких обставин, слідчий у клопотанні просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, оскільки підозра є обґрунтованою. Крім цього, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. На думку прокурора, більш мякий запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім цього, прокурор зазначив, що оскільки злочин поєднаний з насильством, то просив не визначати розмір застави.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав, оскільки підозра є обґрунтованою та наявні зазначені у клопотанні ризики.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення внесеного клопотання, оскільки підозра є необґрунтованою, ризики відсутні. Зазначив, що його підзахисний бажає сприяти слідсту. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є недоцільним, а тому просив обрати більш мякий запобіжний захід не пов`язаний із ізоляцією від суспільства.

ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, зазначив, що немає наміру ухилятися, а тому просив обрати заставу або домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 та ч.2 ст.345 Кримінального кодексу України, а саме: у розбійному нападі вчиненому з метою заволодіння чужим майном із погрозою застосування насильства та поєднаний з проникненням у житло та в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Відповідно до ст.12 КК України, злочин за ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується ОСОБА_11 від 01.10.2020; заявою ОСОБА_9 від 01.10.2020; протоколом огляду місця події від 01.10.2020; протоколом огляду місця події від 01.10.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від. 02.10.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 01.10.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 01.10.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.10.2020; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 ; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 01.10.2020; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 01.10.2020; повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 01.10.2020; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від. 01.10.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 0210.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.10.2020.
При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість, не має постійного офіційного джерела доходу, має зареєстроване місце проживання.

Враховуючи зазначене, а також тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187 та ч.2 ст.345 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 .
Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З матеріалів кримінального провадження та судового розгляду вбачається, що підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується вчинення насильницьких злочинів, пов`язаних з погрозою застосування насильства та спричненння тілесних ушкоджень.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ч.4 ст.183 КПК України, не слід визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахчисарай, Республіки Крим, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, з неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, з непогашеною судимістю, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК та ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 09 год. 55 хв., 29 листопада 2020 року.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 09 год. 55 хв., 01 жовтня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1