Справа № 459/3766/20
Провадження № 1-кс/459/1294/2020
УХВАЛА

про арешт майна

30 грудня 2020 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача-інспектора сектору дізнання Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженим з прокурором Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Дізнавач-інспектор звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив винести ухвалу та накласти арешт на вилучений у гр. ОСОБА_5 електрообігрівач білого кольору марки «Атлантік».

В обгрунтування клопотання послався на те, що в провадженні сектору дізнання Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 26.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, крім того, цей предмет є речовим доказам в кримінальному провадженні. З метою уникнення ризиків запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, збереження характеристик та властивостей об`єктів, а також враховуючи необхідність проведення перевірок з метою встановлення приналежності майна, його вартості, тому дізнавач старший-інсперкотор звернувся з відповідним клопотанням.
Дізнавач-інспектор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просить клопотання задовольнити.

АЗС «ОККО» належним чином про судовий розгляд повідомлений, про час та місце розгляду клопотання, однак до суду його представник не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений у гр. ОСОБА_5 електрообігрівач білого кольору марки «Атлантік».
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1