Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/1360/20
У Х В А Л А
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
представника колонії ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Літина клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 05.12.2017 року Апеляційним судом Одеської області за ч.2, ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, про застосування ст. 81 КК України та застосування амністії,-
ВСТАНОВИВ:
До Літинського районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування ст. 81 КК України та про застосування амністії, мотивуючи тим, що він віл-інфікований, потребує належного лікування, а також у нього є дружина і неповнолітня дитина.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити та застосувати до нього ЗУ "Про амністію" на розсуд суду.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що застосувати до засудженого ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення не можливо, оскільки ухвалою суду йому було відмовлено та не минув річний строк для звернення з даним клопотанням. Щодо застосування амністії вважає необхідним відмовити, оскільки засуджений не зазначає, яку саме необхідно застосувати.
Дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.
Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що 05.12.2017 року Апеляційним судом Одеської області останнього засуджено за ч.2, ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі (а.с. особ справи 22).
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , вбачається, що ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 27.03.2020 року (а.с.особ. справи 54) засудженому ОСОБА_4 було відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України.
Відповідно до ч.7 ст.154 КВК УКраїни, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , вбачається, що під дію ст. 81 КК України останній підпадає по відбуттю 2/3 частини строку призначеного йому покарання (05.02.2020), проте відповідно до витягу із протоколу № 3 від 14.02.2020 комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила ОСОБА_4 у застосуванні до нього ст. 81 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не довів своє виправлення (а.с. особ. справи 85).
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_4 яка міститься в матеріалах особової справи від 26.10.2020 (а.с.особ. справи 97), останній за час перебування у Літинській ВК № 123 характеризується негативно. По прибуттю в установу працевлаштованим на виробництві установи не був з власних переконань. Не приділяє необхідності дбайливого ставлення до майна станови і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Участі у роботі самодіяльних організації засуджених не приймає.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 26.10.2020 (а.с. особ. справи 98) засуджений ОСОБА_4 за весь період перебування в установі 4 рази притягався до дисциплінарної відповідальності. Заохочення відсутні.
Судом встановлено, що на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому клопотання в частині застосування умовно-дострокового звільнення до задоволення не підлягає.
Щодо застосування до засудженого ОСОБА_4 ЗУ "Про амністію", суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.13 ЗУ "Про амністію в 2016 році" від 06.09.2017 року, дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно. Особи засуджені за вчиненя злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування покарання, звільняються не пізніше ніж трьох місяців з дня опублікування цього Закону.
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 засуджений 05.09.2017 року тобто до набрання Законом України "Про амністію в 2016 році" сили, тому дане питання мала би бути розглянуто судами при винесенні вироку.
Враховуючи ту обставину, що засуджений ОСОБА_4 не підпадає під жодну статтю даного Закону та враховуючи ст.13 ЗУ "Про амністію в 2016 році", що Закон застосовується не пізніше ніж трьох місяців з дня опублікування, суд вважає, що клопотання в даній частині до задоволення не підлягає.
З урахуванням вищенаведених обставин суд дійшов до висновку про доцільність відмови у задоволенні заявленого клопотання.
Керуючись ст. ст. 50, 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування ст. 81 КК України та застосування амністії відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

С Суддя: ОСОБА_1