Провадження № 1-кс/331/2206/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001727, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, по кримінальному провадженню № 0001727, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначено, що 25.12.2020 року приблизно о 19 год. 12 хв., ОСОБА_5 знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , 1993 р.н., наніс йому не менше трьох ударів ножем, чим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження, а саме, колото-різане поранення грудної клітини зліва, проникаюче поранення грудної клітини зліва, гемоторакс, колото-різане поранення лівої сідниці.

25.12.2020 року старшим слідчим СВ Олександрівького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, у другому під`їзді будинку АДРЕСА_1 , затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України, в ході проведення обшуку ОСОБА_5 , виявлено та вилучено: металевий предмет зовні схожий на розкладний ніж з РБК; запальничку; дві зв`язки ключів; дві рукавиці; мобільний телефон «Хіаоmi Мі 6Х» в корпусі чорного кольору, чохол до нього; пачку цигарок «Parlament» з РБК; грошові кошти: 1 купюра номіналом 2 гривні АХ 7708759, 1 купюра номіналом 10 гривні ЮЕ 2653349, 2 купюри номіналом 200 гривень ВД6649619, ПЗ 3431642, 2 купюри номіналом 50 гривень ТВ 1208918, СР1858746; пару спортивних кросівок; чорну куртку; чорну кофту; чорні брюки; сіру футболку з РБК.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, призначення судових експертиз, виникла необхідність у накладення арешту на вилучені в ході огляду місця події об`єкти в приміщенні прийому кімнати, які визнано речовими доказами.

Згідно п. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У статті 172 КПК України вказано, що клопотання слідчого про арешт майна, яке було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей відносно обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщень, речей та документів. Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на металевий предмет зовні схожий на розкладний ніж з РБК, запальничку, дві зв`язки ключів, дві рукавиці, мобільний телефон «Хіаоті Мі 6Х» в корпусі чорного кольору, чохол до нього, пачку цигарок «Parlament» з РБК, грошові кошти: 1 купюра номіналом 2 гривні АХ 7708759, 1 купюра номіналом 10 гривні ЮЕ 2653349, 2 купюри номіналом 200 гривень ВД6649619, ПЗ 3431642, 2 купюри номіналом 50 гривень ТВ 1208918, СР1858746, пару спортивних кросівок, чорну куртку, чорну кофту, чорні брюки, сіру футболку з РБК, з метою проведення судових експертиз та проведення подальшого досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного просить суд задовольнити клопотання та накласти арешт на металевий предмет зовні схожий на розкладний ніж з РБК; запальничку; дві зв`язки ключів; дві рукавиці; мобільний телефон «Хіаоmi Мі 6Х» в корпусі чорного кольору, чохол до нього; пачку цигарок «Parlament» з РБК; грошові кошти: 1 купюра номіналом 2 гривні АХ 7708759, 1 купюра номіналом 10 гривні ЮЕ 2653349, 2 купюри номіналом 200 гривень ВД6649619, ПЗ 3431642, 2 купюри номіналом 50 гривень ТВ 1208918, СР1858746; пару спортивних кросівок; чорну куртку; чорну кофту; чорні брюки; сіру футболку з РБК, які виявлено та вилучено 25.12.2020 в ході проведення обшуку особи, під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, у другому під`їзді будинку АДРЕСА_1 .

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд клопотання за відсутності слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001727, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 25.12.2020 в ході проведення обшуку особи, під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, у другому під`їзді будинку АДРЕСА_1 , а саме на металевий предмет зовні схожий на розкладний ніж з РБК; запальничку; дві зв`язки ключів; дві рукавиці; мобільний телефон «Хіаоmi Мі 6Х» в корпусі чорного кольору, чохол до нього; пачку цигарок «Parlament» з РБК; грошові кошти: 1 купюра номіналом 2 гривні АХ 7708759, 1 купюра номіналом 10 гривні ЮЕ 2653349, 2 купюри номіналом 200 гривень ВД6649619, ПЗ 3431642, 2 купюри номіналом 50 гривень ТВ 1208918, СР1858746; пару спортивних кросівок; чорну куртку; чорну кофту; чорні брюки; сіру футболку з РБК.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1