Справа № 527/2260/20
провадження № 1-кп/527/58/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2021 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника- адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000613, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Космирин Бучацького району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

11.12.2020 близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна, проник в будинок, власником якого є ОСОБА_6 , а фактичним володільцем являється ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , звідки намагався вчинити крадіжку речей домашнього вжитку, а саме: карнизи металеві жовтого кольору в кількості 2 шт., кожен довжиною 1,5 м; тюль білого кольору з параметрами 1,5 х 2 м; ручна соковижималка марки «Струмок», вартість яких згідно висновку судово - товарознавчої експертизи становить 680 гривень. З причин, що не залежали від його волі, не вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був викритий на місці.

Своїми умисними діями, які виразились незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 24 грудня 2020 року під час досудового розслідування між начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

Відповідно до цієї угоди, підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні. Крім того, в угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком.

Як зазначено в п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпіла ОСОБА_7 надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_5 .

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та кримінального закону, суд зазначає наступне.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у зазначеному злочині визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, та вид покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжких злочинів.
Прокурор та захисник - адвокат ОСОБА_4 вважали за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із ОСОБА_5 як таку, що відповідає вимогам закону.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, враховуючи письмову згоду потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на корить держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. В зв`язку з цим, з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 1627,60 грн.
Питання речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468-475 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості, укладену 24 грудня 2020 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000613 між начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, під час якого зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави у відшкодування судових витрат на проведення судової експертизи 1627,60 грн.

Речові докази: карнизи металеві жовтого кольору в кількості 2 шт., кожен довжиною 1,5 м; тюль білого кольору з параметрами 1,5 х 2 м; ручну соковижималку марки «Струмок» залишити власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1