Справа № 159/5087/20
п/с 1-кп/164/207/2020
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

15 грудня 2020 року смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 4 січня 2017 року, обвинувальний акт прокурора Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 надійшов від заступника керівника Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_6 26 листопада 2020 року згідно ухвали Волинського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 КК, ч. 1 ст. 239 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого обирався ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 6 травня 2020 року та в подальшому продовжувався ухвалами Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 8 червня 2020 року, 4 серпня 2020 року та7 вересня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подала суду письмове клопотання, яке підтримавобвинувачений ОСОБА_4 , про повернення обвинувального акту прокурору.
При вирішенні вказаного клопотання суд враховує наступне.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Зі змісту обвинувального акта вбачається, що в ньому зазначено усі відомості, визначені ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі сформульовано обвинувачення, яке прокурор, склавши обвинувальний акт, вважає доведеним. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Згідно п. 13 ч. 2 ст. 36 КПК України передбачено повноваження прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, а також самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання, що не суперечить ч. 1 ст. 291 КПК України, на яку посилається захисник у поданому до суду клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору.
Заслухавши думку захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , які клопотання про повернення обвинувального акту прокурору підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у вказаному клопотанні, думку прокурора ОСОБА_3 , яка проти задоволення клопотання заперечила, оскільки вважає його необґрунтованим, беручи до уваги, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 4 січня 2017 року, як встановлено в судовому засіданні, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, не містить таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору до задоволення не підлягає.
Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Маневицькому районному суду Волинської області, підстав для його закриття або зупинення немає. Обвинувальний акт складено відповідно вимог КПК України. Підстав для зміни чи скасування застосованих заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 про можливість призначення судового розгляду кримінального провадження, суд вважає, що є всі підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подала суду письмове клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні вказаного клопотання суд враховує наступне.
Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1-4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Розгляд клопотання судом проведено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 довела:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 КК, ч. 1 ст. 239 КК України, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, які представлені прокурором, та не заперечується учасниками судового провадження;

2) наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливості переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, з яких встановлено, що ОСОБА_4 вчинив два умисні злочини, один з яких відноситься до тяжких, інший - нетяжких злочинів, під час досудового розслідування даного кримінального провадження тривалий час ухилявся від органу досудового розслідування, в зв?язку з чим був оголошений у державний розшук, зареєстрований у АДРЕСА_1 ;

3) необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу протягом 60 днів.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу оцінено в сукупності наступні обставини:

1) ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 КК, ч. 1 ст. 239 КК України, один з яких відноситься до тяжкого злочину, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а інший - нетяжкого злочину, санкцією статті якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років;

2) вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

3) ОСОБА_4 зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , являється фізичною особою-підприємцем, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є, зокрема, запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також бере до уваги вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні клопотання суд бере до уваги, що в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Будь-яких належних та допустимих доказів у підтвердження вказаних обставин не представлено прокурором в судовому засіданні, а також не зазначено в поданому до суду клопотанні про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що умови обраного під час проведення досудового розслідування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 не порушував, визначені йому обов?язки виконував у повному обсязі. Після закінчення строку дії запобіжного заходу обвинувачений своєчасно з?являється на виклики до прокурора та в судові засідання по вказаному кримінальному провадженню, із-за його неявки розгляд справи не переносився.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , яка клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у вказаному клопотанні,думку обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,які проти задоволення клопотання заперечили, оскільки вважають його необґрунтованим, так як для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні визначені законом підстави, беручи до уваги, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які свідчать про існування на час розгляду клопотання судом вказаних у зазначеному клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливості переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, але не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, зазначеним у клопотанні, суд, враховуючи встановлені в судовому засіданні в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, вважає, що наявні визначені законом підстави для часткового задоволення клопотання прокурора Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 тазастосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені в ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а тому в такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Керуючись ст.ст. 36, 110, 131-132, 176-177, 181, 184, 194, 291, 314-316, 369, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 4 січня 2017 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 КК, ч. 1 ст. 239 КК України, на 16 год. 23 грудня 2020 року в приміщенні Маневицького районного суду Волинської області.
Судовий розгляд кримінального провадження проводити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

В судове засідання викликати: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 (шістдесяти) днів до 13 лютого 2021 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 23 години 00 хвилин до 6 години 00 хвилин щоденно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 виконувати наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Київ без дозволу суду;

- утриматися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- повідомляти суд про зміну місця проживання.

Ці зобов`язання застосовуються до обвинуваченого протягом 60 (шістдесяти) днів терміном до 13 лютого 2021 року включно.

Порушення умов особистого зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_4 має наслідком застосування грошового стягнення у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також можливості застосування відносно нього більш жорсткого запобіжного заходу.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням даної ухвали в частині застосування запобіжного заходу покласти на прокурора Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 .
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя районного суду ОСОБА_1