УХВАЛА

Справа № 569/18365/20

1-кс/569/5933/20

11 листопада 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання старшого слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна долученого до матеріалів кримінального провадження №0004185 від 10.11.2020 у відповідності до п.3 ч.1 ст.56 КПК України потерпілою стороною в особі мами малолітньої потерпілої ОСОБА_5 одяг потерпілої ОСОБА_6 в якому остання була вдягнена в момент вчинення відносно неї злочину, а саме: куртку золотистого кольору, чорні штани, лакові кросівки фіолетового кольору.

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004185 від 10.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Із матеріалів клопотання вбачається, що 10 листопада 2020 року, приблизно о 08:15 год., невстановлена особа, перебуваючи на території Рівненської загальноосвітньої школа I-III ступенів №27 Рівненської міської ради за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська, 133, маючи умисел на зґвалтування малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в її тіло з використанням геніталій, без її добровільної згоди.
Відомості за даним фактом 10.11.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004185, правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 4 ст. 152 КК України дії, передбачені частиною першою цієї статті (згвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Речі, які підлягають арешту: в ході досудового розслідування у відповідності до п.3 ч.1 ст.56 КПК України потерпілою стороною в особі мами малолітньої потерпілої ОСОБА_5 до матеріалів кримінального провадженні було долучено одяг потерпілої ОСОБА_6 в якому остання була вдягнена в момент вчинення відносно неї злочину, а саме:куртку золотистого кольору, чорні штани, лакові кросівки фіолетового кольору.
Підстави застосування арешту на майно: відповідно до положень ст. 167-169 КПК України зазначені вище речі є тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Значення арештованого майна для встановлення обставин у кримінальному провадженні: метою накладення арешту на вищевказані предмети є забезпечення збереження речових доказів, які направлені на здійснення неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженні.
Так, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх переховування, пошкодження, зникнення, знищення на них необхідно накласти арешт.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав просив задоволити.
Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України регламентовано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.
Враховуючи, те що слідчим доведено, що майно, яке було видано потерпілою стороною в особі мами малолітньої потерпілої ОСОБА_5 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: одяг потерпілої ОСОБА_6 в якому остання була вдягнена в момент вчинення відносно неї злочину куртку золотистого кольору, чорні штани, лакові кросівки фіолетового кольору.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя