ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7638/20 (1-кс/639/2758/20) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/2177/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргузахисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000321 від 02.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2020 року частково задоволено клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000321 від 02.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
Згідно ухвали застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 24 січня 2021 року включно та визначено заставу у розмірі 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 261 200 гривень (один мільйон двісті шістдесят одна тисяча двісті гривень 00 копійок), при внесенні якої, ОСОБА_8 з-під варти звільнити і покласти на нього обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та суду про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
6) носити електронний засіб контролю.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на те, що прокурором у судовому засіданні не надано доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того зазначає, що ОСОБА_8 зареєстрований з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , тобто має міцні соціальні зв`язки. Зазначає, що підозрюваний раніше не судимий. Також пояснює, що докази наявності ризиків, що вказували б на можливість перешкоджання з боку ОСОБА_8 здійсненню досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження відсутні та в судовому засіданні не встановлені. Розмір застави, визначений слідчим суддею вважає не співмірним і необґрунтованим.
Захисник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Захист інтересів підозрюваного ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційної інстанції здійснює захисник ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , а також прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000321 від 02.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 307 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовин в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

27.11.2020 о 04 год. 50 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.
27.11.2020 відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовин в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.
28.11.2020 прокурор Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із застосуванням застави в розмірі 900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування клопотання прокурор посилався на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 та на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, з конфіскацією майна. Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; також існує ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Враховуючи тяжкість покарання за скоєний підозрюваним злочин, а також відомості про особу ОСОБА_8 , який неодружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований та постійного джерела доходу не має, в межах м. Харкова та Харківської області постійного місця проживання не має, що свідчить про те, що підозрюваний в будь-який момент може покинути місце проживання та виїхати за межі України, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, а тому прокурор вважав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2020 року частково задоволено вказане клопотання прокурора.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 , слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а саме: - протоколом обшуку від 26.11.2020 за адресою АДРЕСА_3 , який проведено з 22 год. 15 хв. по 23 год 17 хв., під час якого виявлено та вилучено порошкоподібну речовину невідомого походження різних кольорів у великій кількості, з характерним запахом психотропної речовини, сировину невідомого походження для можливого виготовлення психотропної речовини у кількості 49 каністр від 5 до 20 літрів, а також лабораторні предмети, що можуть слугувати засобами для виготовлення психотропної речовини (колби, мірні лійки тощо);показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколами затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України; висновком експерта №13/1/3543СЕ-20 від 27.11.2020 за результатами судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»; постановою від 27.11.2020 про визнання вилучених під час проведення обшуку предметів речовими доказами у кримінальному провадженні.
Прокурором, слідчим та судом першої інстанції об`єктивно враховано відомості про особу підозрюваного, який в силу ст. 89 КК України не погашених судимостей не має, неодружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, отже постійного джерела доходу не має, в межах м. Харкова та Харківської області постійного місця проживання не має, що свідчить про те, що підозрюваний в будь-який момент може покинути місце проживання та виїхати за межі України, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.
Разом з цим, слідчий суддя, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявних доказів щодо причетності ОСОБА_8 до кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_8 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення, дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
При визначенні альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя суду першої інстанції враховував те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , є одним з найтяжчих серед злочинів, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, а вага лише частини вилученої під час проведення обшуку психотропної речовини PVP в розмірі 150 грам, у 10 разів перевищує максимальну межу встановленої законодавцем для визначення кваліфікуючої ознаки за ч. 3 ст. 307 КК України. Також слідчий суддя враховував конкретні обставини вчинення цього кримінального правопорушення та той факт, що предметом злочину були психотропні речовини в особливо великих розмірах, вказані дії вчинено особою з корисливих мотивів, з метою подальшого збуту психотропної речовини, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку цього злочину, який створює загрозу заподіяння шкоди здоров`ю невизначеного кола осіб. Враховуючи відомості про майновий стан ОСОБА_8 , та інші відомості про його особу, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про існування виключного випадку для визначення застави у більшому розмірі, ніж передбачено п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки застава у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не здатна забезпечити та достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Докази, що надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: відомості про особу підозрюваного, який неодружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований та постійного джерела доходу не має, в межах м. Харкова та Харківської області постійного місця проживання не має. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, є ймовірність того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; з метою уникнення від кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; також існує ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та за кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, погоджується і апеляційний суд.
Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у злочині, в незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовин в особливо великих розмірах, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що судом, після отримання пояснень прокурора та підозрюваного, вивчення матеріалів, які долучені до клопотання, встановлено, що слідством доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав особи («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від ЗО серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальноїсправи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
Також колегія суддів вважає слушними висновки суду про те, що слідчим та прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; з метою уникнення від кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; також існує ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного стосовно не доведення ризиків, заявлених в клопотанні прокурора, спростовуються матеріалам кримінального провадження, що свідчить про прийняття слідчим суддею обґрунтованого рішення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Посилання захисника в апеляційній скарзі на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1ст. 177 КПК України запобігти яким, в даному випадку, може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою. При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим і постановлено мотивоване рішення.
Доводи апеляційної скарги щодо не співмірного і необґрунтованого розміру застави, визначеного слідчим суддею, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при визначенні розміру застави, були дотримані вимоги чинного законодавства, враховано тяжкість та обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, відомості про його особу та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1ст. 177 КПК України, та постановлено обґрунтоване рішення про визначення ОСОБА_8 застави в розмірі 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 261 200 гривень 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання обвинуваченого під вартою з визначенням застави, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного.
З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.
За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного.
Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2020 року - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді