Справа №589/2545/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/196/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, про арешт майна,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_6 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в накладенні арешту на майно. Зазначає, що про розгляд клопотання слідчого йому стало відомо об 11 год. 39 хв., у день постановлення ухвали, однак оскільки він фактично знаходився, на момент повідомлення, у м. Переяслав Хмельницькому, Київської області, тому фізично не міг прибути у судове засідання Шосткинського міськрайонного суду на 15 год. Тому просить поновити йому строк на апеляційне скарження, як пропущений з поважних причин.

Зазначає, що розгляд клопотання здійснювався без завчасного повідомлення сторони захисту. Крім того, вказує на безпідставне не забезпечення слідчим суддею участі перекладача, для перекладу документів на рідну мову ОСОБА_6 вірменську.

27 березня 2020 року слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області розглянувши клопотання слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на об?єкт нерухомості квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 05, шляхом заборони розпоряджатися нею, в тому числі і відчужувати.

Слідчий суддя мотивувала постановлену ухвалу тим, що слідчим надано до суду докази, що обґрунтовують повідомлення про підозру за ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, а тому для реалізації даного виду покарання необхідно накласти арешт на майно.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а їх участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, який вважав рішення суду законним, послався на те, що провадження перебуває на розгляді в суді першої інстанції, для розгляду по суті, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Суд апеляційної інстанції здійснює перегляд судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (ч. 1 ст. 404 КПК України).

Оскільки до суду апеляційної інстанції надійшла спільна апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_9 , однак згідно даних офіційного сайт: https://erau.unba.org.ua/ дані про вказаного захисника у реєстрі відсутні, тому на підставі ч. 2 ст. 45 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розгляд лише апеляційних вимог підозрюваного.

До такого висновку колегія суддів прийшла після вивчення мотивів поданої апеляційної скарги та відсутності додатків, на які були зроблені посилання в самій апеляційній скарзі, в тому числі, що до наявності даних про адвоката ОСОБА_9 в Єдиного реєстру адвокатів України.

Вказане підтверджується актом про відсутність вкладень від 16 квітня 2020 року (а. п. 149).

Разом з тим, колегія суддів здійснюючи розгляд апеляційної скарги керується загальними засадами кримінального провадження (ст. 7 КПК України) та на підставі ст. ст. 8 9 КПК України вважає за необхідне, не дивлячись на неналежне оформлення поданої апеляційної скарги (відсутність документів на обґрунтування позицій), надати можливість підозрюваному, як особі яка не має відповідних юридичних навичок, на відміну від кваліфікованих юристів, здійснити захист свого права у відкритому, змагальному, судовому процесі.

Згідно ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Як вбачається із матеріалів провадження, ухвала слідчого судді від 27 березня 2020 року була постановлена за відсутності власника майна.

Копію оскаржуваної ухвали слідчого судді було отримано підозрюваним 08 квітня 2020 року (а. с. 140). Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді було подано до відділення поштового зв?язку - 13 квітня 2020 року (а. с. 148), тобто в останній день строку, передбаченого ч. 3 ст. 395 КПК України.

У провадженні Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0000047 від 08 червня 2018 року, за фактом того, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Дорпроектбудсервіс», в грудні 2017 року, в результаті зловживання своїм службовим становищем, заволодів бюджетними коштами в сумі 521369 грн, що є особливо великим розміром, виділеними на капітальний ремонт ділянки автодороги О191705 Шостка Чапліївка (по с. Чапліївка) Шосткинського району Сумської області, за договором будівельного підряду № 1 від 20 листопада 2017 року.

На підставі висновків судової будівельно технічної експертизи № 1863/2103/2104/2105 від 16 грудня 2019 року, судової економічної експертизи № 802 від 26 грудня 2019 року, судової економічної експертизи № 123 від 26 лютого 2020 року, було встановлено, за результатами дослідження документів про будівельні дорожні роботи, завищення як обсягу так і вартості виконаних робіт.

Відповідно до клопотання старшого слідчого, необхідність арешту вказаного майна зумовлюється необхідністю забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, яке є обов?язковим, за санкцією ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Зазначених вимог слідчий суддя дотримався.

На думку колегії суддів, вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на нерухомість, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, тим паче, що арешт не стосувався заборони права користуватися майном. Посилання в апеляційній скарзі власника майна на не належне повідомлення судом про дату та час розгляду справи, колегія суддів, вважає не обґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, у клопотанні слідчого окремо було заявлено про розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна, оскільки останнє не вилучалося (ч. 2 ст. 172 КПК України).

Натомість слідчий суддя з такою вимогою клопотання слідчого не погодився і повідомив власник майна про надходження та дату розгляду клопотання.

З даних обставин провадження, колегія суддів, дії слідчого судді вважає вірними, оскільки вони були направлені на те, щоб сторону захисту забезпечити можливістю захистити свої інтереси в суді.

Так, клопотання слідчого надійшло до суду 25 березня 2020 року (а. п. 70), про що невідкладно судом було повідомлено власника майна (а. п. 72) і розгляд клопотання по суті було призначено, не в день його надходження, а на наступний день, тобто 26 березня 2020 року. Однак 26 березня 2020 року, під час розгляду по суті клопотання слідчого про арешт майна, адвокатом було заявлено відвід слідчому судді, що у свою чергу викликало необхідність відкладення розгляду клопотання про арешт майна на 27 березня 2020 року, тобто на час необхідний для вирішення клопотання адвоката про відвід слідчого судді.

Після вирішення відводу адвоката, клопотання слідчого про арешт майна було призначено на 27 березня 2020 року 15 ту год. 00 хв. про, що повідомлено було адвоката та власника майна (а. п. 82, 83), тобто слідчий суддя діяла у відповідності до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, яка встановлює обов?язок для слідчого судді здійснити розгляд клопотання про арешт майна, не пізніше 2 днів з дня його надходження. При цьому, вказана вище норма закону не зобов?язує слідчого судді забезпечувати участь учасників кримінального провадження.

Оскільки власник майна та адвокат були під час розгляду клопотання про арешт майна, тобто були знайомі не лише з вимогами самого клопотання слідчого, а і з матеріалами на його обґрунтування, тому колегія суддів вважає, що вірним розгляд клопотання за відсутності власника майна і його адвоката.

Вказані дії слідчого судді повністю відповідають вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що за даного ступеня обізнаності сторін з матеріалами провадження, сторона захисту не позбавлена була можливості звернутися з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, з приміщення найбільш територіально наближених до них судів, тим самим продемонструвавши суду бажання на участь у судовому засіданні, а не шляхом надіслання до суду клопотань (а. п. 84 - 85), що суперечать положенням ч. 1 ст. 172 КПК України, в частині можливих строків розгляду матеріалів.

Європейський суд з прав людини, у рішеннях «Антріш проти Франції», Series А, №296-А, п.42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп.49 - 62. Констатував, що будь - яке втручання державного органу в права осіб повинне забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп.69 і 73, Series A, №52).

Тобто, в даному випадку мова йде про обґрунтоване співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти ( рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», №50, Series A, №98).

Вказаний баланс в даному кримінальному провадженні не був порушений, оскільки об?єкт нерухомості, на який було накладено арешт, може бути предметом конфіскації майна за ч. 5 ст. 191 КК України, у випадку доведення перед судом обвинувачення ОСОБА_6 під розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, слідчим суддею заборони користуватися нерухомістю встановлено, не було.

Також, колегія суддів звертає увагу і на те, що дії інкриміновані ОСОБА_6 стосується інтересів не лише держави, а й інтересів конкретної територіальної громади, яка виділила кошти на проведення ремонтних робіт ділянки місцевої дороги аби жителі цієї місцевості могли реалізовувати свої потреби, за рахунок більш якісного і безпечного дорожнього руху, а тому такого роду дії мають особливий суспільний резонанс і значимість для суспільства.

Що стосується доводів апеляційної скарги про не забезпечення участі перекладача, то матеріали провадження не містять з цього приводу жодного клопотання про необхідність залучення перекладача вірменської мови.

Крім того, колегія суддів бере до уваги той факт, що ОСОБА_6 з 2015 року обіймає керівну посаду у ТОВ, є підприємцем і має право підпису, тобто до його посадових повноважень входило постійне контактування з різними людьми, господарськими товариствами, органами державної влади, з метою забезпечення існування очолюваного їм товариства.

Також, у справі відсутні дані, що ордер та договір про надання правової допомоги укладені адвокатом ОСОБА_9 з підозрюваним ОСОБА_6 перекладалися на вірменську мову.

З урахуванням викладеного, колегія суддів, приходить до висновку, що оскільки стороною захисту не було заявлено клопотання про залучення перекладача, тому слідчий суддя обґрунтовано здійснив розгляд клопотання слідчого без перекладача.

За таких обставин, ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі власника майна, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст. ст.170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2020 року.

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2020 року, якою було задоволено клопотання слідчого Шосткинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Сумській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 08 червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4