№ 233/3728/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-20.08.2008 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 355 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

-31.07.2012 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 850,00 грн,

по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0001125 від 17.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду звернувся старший слідчий СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим з прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0001125 від 17.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 5 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З клопотання вбачається, що під час досудового розслідування встановлено, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

На початку квітня 2014 року ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Костянтинівка Донецької області, вступив до незаконного збройного військового формування, а саме ополчення самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_5 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванню, невстановленою особою в травні 2014 року, ОСОБА_5 було надано завдання здійснювати контрольно-пропускний режим на блокпості, що розташований по АДРЕСА_2 та передано йому у використання вогнепальну зброю, а саме автомат «Калашникова», а також набої до нього.

Продовжуючи протиправну діяльність, у період з квітня по липень 2014 року, ОСОБА_5 здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого керівництва та здійснював функції по забезпеченню охорони та пропускного режиму на вищевказаному блокпосту, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу, оскільки він переховується від органів досудового розслідування і розглянути клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у його відсутність неможливо. Пояснити, яким чином ОСОБА_5 було повідомлення про підозру не зміг, посилаючись на те, що досудове розслідування до 17.06.2015 року здійснювалося слідчими ГУМВС України в Харківській області.

Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього докази, а також в повному обсязі наявні матеріали кримінального провадження (з яких виготовлено копії та долучено до матеріалів справи), проаналізувавши докази в їх сукупності, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Стаття 188 КПК України вказує, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане:

1)одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;

2)після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;

3)після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Так матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що 23.01.2015 року слідчим слідчої групи СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000572 від 14.07.2014 року.

Однак, зазначене повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено не було, останнього оголошено у розшук відповідно до постанови слідчого слідчої групи СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 від 23.01.2015 року.

Відповідно до постанови слідчого слідчої групи СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 від 11.02.2015 року досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000572 від 14.07.2014 року, зупинено.

17.06.2015 року досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000572 від 14.07.2014 року, було відновлено і відповідно до постанови прокурора Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 від 17.06.2015 року з матеріалів досудового розслідування за №0000572 від 14.07.2014 року виділені матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 та зареєстровано їх у ЄРДР за №12.01.125.

17.06.2015 року постановою прокурора Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 визначено підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0001125 від 17.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 5 КК України, за Костянтинівським МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Відповідно до постанови слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_9 від 23.09.2015 року ОСОБА_5 знову оголошено у розшук, досудове розслідування зупинено.

Необхідність надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу, слідчий в своєму клопотанні мотивує тим, що ОСОБА_5 ухиляється від явки до СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, що перешкоджає проведенню з ним слідчих дій і прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.

На підтвердження факту переховування підозрюваного від органів досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження за період з січня 2015 року по серпень 2020 року долучено рапорт о/у СКП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 від 31.12.2018 року, з якого вбачається, що місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлене, та протокол допиту свідка (прізвище нерозбірливо) ОСОБА_11 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , який пояснив, що ОСОБА_5 разом з матір`ю влітку 2014 року виїхав до непідконтрольної Україні території т.з. «ДНР».

Стаття 135 КПК України встановлює порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телефонограмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Окрім рапорту та пояснень свідка слідчим та прокурором не надано будь-яких доказів відправлення на адресу проживання ОСОБА_5 повістки про виклик або повідомлення його іншим чином про необхідність явки до слідчого або прокурора, а також того, що ОСОБА_5 будучі викликаним до слідчого або прокурора, за викликом не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та у порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчим та прокурором до клопотання не долучено доказів того, що повідомлення про підозру, складене у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000572 від 14.07.2014 року, за яким ОСОБА_5 , начебто, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, вручене ОСОБА_5 або вжито заходів для вручення йому у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, в зв`язку з чим на теперішній час відсутні підстави вважати його підозрюваним у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що статтею 188 КПК України передбачено можливість отримання дозволу на затримання особи, яка є виключно підозрюваним або обвинуваченим, не вбачається законних підстав на надання такого дозволу відносно ОСОБА_5 , який не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001125 від 17.06.2015 року, в рамках якого подане клопотання.

Пункти 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України передбачають, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий судді дійшов висновку, що прокурором не доведено того, що ОСОБА_5 має статус підозрюваного у кримінальному провадженні, а також переховується від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання про надання дозволу на його затримання з метою приводу необхідно відмовити.

Окремо необхідно звернути увагу на те, що за постановою прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 від 29.09.2016 року було відмовлено у погодженні клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001125 від 17.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, з тих мотивів, що ОСОБА_5 належним чином повідомлено про підозру не було, слідчим не вжито жодних заходів щодо вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України, в зв`язку з чим клопотання про дозвіл на затримання складено незаконно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 42, 135, 136, 187-190 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1