Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2818/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.359 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №283/2818/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:
ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2020 року, відмовлено за безпідставністю в задоволенні подання начальника Малинського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_9 про звільнення від відбуття покарання засудженого вироком Малинського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2019 року ОСОБА_8 у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Свої висновки суд першої інстанції обґрунтував тим, що підстави для звільнення засудженого ОСОБА_8 від призначеного вироком Малинського районного суду від 14 лютого 2019 року покарання у виді арешту, відсутні, оскільки останній в період іспитового строку вчинив новий злочин, що у відповідності до ч.3 ст.78 КК та ст.71 КК України є підставою для призначення покарання за сукупністю вироків.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати, ухвалу суду, як незаконну, та ухвалити нову ухвалу про задоволення подання начальника Малинського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про звільнення від відбуття покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку. При цьому, зазначає, що на даний час не існує будь-яких інших вироків суду щодо нього, а тому висновок суду про те, що підстави для звільнення засудженого ОСОБА_8 від призначеного вироком Малинського районного суду від 14 лютого 2019 року покарання у виді арешту, відсутні, оскільки останній в період іспитового строку вчинив новий злочин, є помилковим. Пи винесенні оскаржуваної ухвали також було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме судове провадження здійснено за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою. Злочин, щодо якого Малинським районним судом 14 лютого 2019 року було винесено вирок, вчинений засудженим у неповнолітньому віці, а тому відповідно до ч.2 ст.52 КПК України участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, яка вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Як вбачається з матеріалів судового провадження вищезазначені вимоги КПК України судом першої інстанції не виконані.
Відповідно до положень ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Право обвинуваченого на захист є конституційною гарантією, яка закріплена положеннями ст.ст.59, 63 Конституції України, та є однією з основних засад судочинства, передбачених ст.129 Основного Закону.
Забезпечення права людини на захист закріплено у ст.11 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950.
Як вбачається з матеріалів провадження №283/2818/18, ОСОБА_8 засуджено вироком Малинського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2019 року за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді арешту на строк 45 діб. На підставі статей 75,104 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням, зі іспитовим строком 1 рік.
У відповідності до зазначеного вироку, засудженим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, - 14.10.2018, тобто, останній вчинив дане правопорушення, будучи неповнолітнім.
При цьому, у відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.52 КПК України, обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою.
Разом з цим, як вбачається з матеріалів провадження №274/2359/19, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст.48, 49, 52, 539 КПК України, належно не забезпечив участь захисника у цьому судовому провадженні, чим суттєво порушив права засудженого ОСОБА_8 на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.
За вище наведених обставин, ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.409 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
З врахуванням того, що судом першої інстанції при розгляді провадження були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме порушено право на захист засудженого, беручи до уваги, що такі порушення неможливо усунути в апеляційному порядку, ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.412, ст.415 КПК України підлягає скасуванню з направленням провадження на новий судовий розгляд.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2020 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Малинського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_9 про звільнення від відбуття покарання засудженого вироком Малинського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2019 року ОСОБА_8 у зв`язку з закінченням іспитового строку, скасувати та призначити новий судовий розгляд зазначеного подання в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :