Провадження № 1-кс/643/3298/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчий Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003492 від 10.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України, тобто порушення встановлених правил обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів,-

встановив :

Московським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003492 від 10.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України, тобто порушення встановлених правил обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню було опитано ОСОБА_4 про обставини кримінального правопорушення. Останній повідомив, що 04.07.2020 та 06.07.2020 він разом із своїм товаришем приходили до приміщення аптеки «Добродій», що розташована за адресою м. Харків, Салтівське Шосе, 145/1. Перебуваючи безпосередньо в зазначеній аптеці мій товариш ОСОБА_5 придбав блістери ліків «Кодтерпін» та «Кодепсин» без відповідного на придбання рецепту.

Окрім того після придбання вказаних ліків фіскальний чек провізором аптеки не було видано.

Також під час проведення досудового розслідування було опитано ОСОБА_5 . Останній повідомив, що 04.07.2020 приблизно о 12 годині перебуваючи у приміщенні аптеки «Добродій», що розташована за адресою м. Харків, Салтівське Шосе, 145/1 придбав без відповідного рецепту ліки реалізація яких без рецепту заборонена, а саме « ОСОБА_6 »(три блістери). У подальшому, 06.07.2020 у денний час доби ОСОБА_5 знову прибувши до вказаної аптеки придбав без рецепту ліки «Кодепсин».

04.07.2020 та 06.07.2020 провізори вказаної аптеки фіскальні чеки на придбання вказаних препаратів не видавали.

09.07.2020 у денний час доби ОСОБА_5 прибувши до приміщення вказаної аптеки втретє останній намагався придбати вказані вище препарати однак в цей раз провізор аптеки не продала запитувані препарати без рецепту.

Надалі, 09.07.2020 за викликом оператора «102» до приміщення вказаної аптеки була викликана СОГ Московського ВП ГУНП в Харківській області. По прибуттю на місце події слідчим СОГ Московського ВП ГУНП в Харківській області було проведено огляд місця події за адресою м. Харків, Салтівське Шосе, 145 під час проведення якого ОСОБА_4 добровільно видав співробітникам поліції 3 блістери препаратів з назвою «Кодепсин» та 3 блістери препаратів з назвою «Кодтерпін ІС», які раніше були придбані його товаришем ОСОБА_5 в приміщенні вказаної вище аптеки. Вказані препарати були в заводській упаковці, у подальшому їх було запаковано в паперовий конверт із підписами усіх учасників слідчої дії.

Приймаючи до уваги, що вилучені препарати будуть використані у кримінальному проваджені в якості речового доказу, з метою його збереження в якості речового доказу та позбавлення можливості його знищення або переховування слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, разом із клопотання надали заяву, в якій просили проводити судове засідання без їх участі, клопотання підтримали.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0003492 від 10.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України, тобто порушення встановлених правил обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: 3 блістери препаратів з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та 3 блістери препаратів з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які запаковано в паперовий конверт, яке було вилучено 09.07.2020 за адресою АДРЕСА_1 , у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,( місце проживання: АДРЕСА_2 , к.т. НОМЕР_1 ).

Зберігання майна зазначеного в п.п.1.1-1.3 визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1