КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 02 листопада 2020 року апеляційну скаргу процесуального керівника прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Заді Нільди, на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 22 вересня 2020 року,

за участі: представника ТОВ «СОБІ» представника власника майна ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 про арешт майна
у кримінальному провадженні № 0000886.
Не погоджуючись з таким рішенням, процесуальний керівник прокурор Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора, накласти арешт на майно - на об`єкт рухомого майна, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: на майно, що вилучене в ході огляду місця події а саме: на речові докази, які вилучено в ході проведення огляду 19 липня 2020 року на судні баржі 3035 (регістровий номер - SRU000156, тип -Суховантажне, несамохідне, рік та місце побудови 1984р. Запоріжжя, основний матеріал- сталь, довжина 82 м., ширина -15 м., висота борту - 2, 8м.,), власником якого є ТОВ «СОБІ» та яке належить ТОВ «ХВИЛІ ДНІПРА 2015» на праві власності відповідно до свідоцтва на право власності на судно ПВ №003496, які на момент проведення огляду перебували на воді, зокрема на річці Дніпро (координати місця розташування - широта - 50,5581, довгота 30, 5114), а саме: судно баржу 3035 (регістровий номер - SRU000156, тип - Суховантажне, несамохідне, рік та місце побудови 1984р. Запоріжжя, основний матеріал - сталь, довжина 82 м., ширина -15 м., висота борту - 2, 8 м.,) разом з меблями та обладнанням, що знаходиться на ньому, а саме: електро-прилади з надписом «SICVER STAR» - 16 штук; електро-прилади з надписом «PLUTO» - 6 штук; електро-прилади з надписом «CLAPPAR» - 62 штук; електро-прилади з надписом «PROLUX» - 40 штук; електроприлади з надписом «ХАСО» - 14 штук; електро-прилади з надписом «LAZER BEAM ARRAY» - 6 штук; діодні лампи - 40 штук; електроприлади з надписом «COZLED» - 4 штуки; звукові колонки, марки «МАС» 32 штуки; конструкції моніторів без маркування - 6 штук; холодильні камери - 8 штук; туалети «ВІО», синього кольору «Латріна» - 18 штук; металеві конструкції з полицями на яких присутній надпис «український квин» -16 штук; дерев`яні барні стійки - 6 штук; металеві столи овальної форми -10 штук; дивани- 44 штуки; пуфики - 88 штуки; столики - 77 штуки; конструкції у матерії - 4 штуки; лайт бокси - 4 штуки; два металеві стільці; одна конструкція рецепшин; два розкладних металеві стільця; три стола металевої конструкції для еллектроприладів; дизельний генератор, марки «POWWER GENERATION» інв. номер 829 та фіскальні чеки: чек від 18.07.2020 час 22:06:17, чек від 19.07.2020 час 04:31:27, чек від 19.07.2020 час 02:12:36, 19.07.2020 час 02:36:29, 19.07.2020 час 02:27:20, 19.07.2020 час 02:27:40, 19.07.2020 час 02:07:52, 18.07.2020 час 22:55:25, 18.07.2020 час 20:41:59, 18.07.2020 час 22:08:34, 18.07.2020 час 23:29:52, 18.07.2020 час 22:01:55, 19.07.2020 час 03:32:14 банку Райффайзен банк Аваль; чеки: стол №228.1 від 18.07.2020 час 23:15, стол №228 від 19.07.2020 час 05:23, стол №25.11 від 18.07.2020 час 20:08, стол №9602.2 час 3:11, стол №25.31 від 18.07.2020час 20:51, стол №9106 від 18.07.2020 час 19:48, стол №25.81 від 19.07.2020 час 3:20, стол №2568 від 18.07.2020 час 22:00, стол №228 від 18.07.2020 час 23:17, стол №25.1 від 19.07.2020 час 5:42, стол №25.1 від 19.07.2020 час 5:59, стол №34.3 від 18.07.2020 час 21:58, стол №25.88 від 18.07.2020 час 23:08, стол №813 від 19.07.2020 час 3:42, стол №25.10 від 18.07.2020 час 20:06, стол №25.07 від 18.07.2020 час 21:58, стол №25.85 від 19.07.2020 час 3:31, стол №9802 від 18.07.2020 час 19:48, а також фіскальні чеки в коробці золотистого кольору з надписом «CHIVAS REGAL».
Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що ухвала слідчого судді від 22 вересня 2020 року надійшла на адресу Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області 28 вересня 2020 року, про що свідчить відмітка про отримання копії судового рішення в матеріалах справи, апеляційну скаргу надіслано поштовим відправленням 02 жовтня 2020 року, з дотриманням вимог ст. 395 КПК України.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та незаконною, постановлену з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що слідчим суддею не дотримано вимог ст.100, 169, ч. 7 ст. 236, п. 1 ст. 303 КПК України, оскільки речові докази у арешті яких відмовлено є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 325 ст. 293, ч. 2 ст. 276, ст. 417, ч. 2 ст. 364-1, ст. 356 КК України, відомості про які внесено в ЄРДР.
Звертає увагу на те, що баржа разом із установленим на ній обладнанням та меблями у своїй сукупності є великогабаритними об`єктами та не підлягають транспортуванню, а в свою чергу підлягають накладенню арешту та зберіганню у такому вигляді як є, оскільки вказані об`єкти зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України, а також ці об`єкти у своїй сукупності містять підтвердження факту проведення масових заходів з порушенням правил та норм, встановлених з метою запобігання епідемічних та інших інфекційних хвороб.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду прокуратуру завчасно повідомлено в установленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «СОБІ» ОСОБА_6 , представника власника майна ФОП ОСОБА_5 ,- ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційної скарги та просили ухвалу залишити без змін, зазначивши, що проведений обшук не легалізований слідчим суддею, а вилучене майно не може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно із матеріалами судового провадження, Вишгородським ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18 липня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000886, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 325, ст. 293, ч. 2 ст. 276, ст. 417, ч. 2 ст. 364-1, ст. 356 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 липня 2020 року до Вишгородського ВП ГУ НП у Київській області надійшла інформація про те, що невстановлені особи перебуваючи на плав засобі порушують правила та норми, встановлені з метою запобігання епідемічних та інших інфекційних хвороб, та ці дії можуть спричинити поширення цих захворювань.
Як зазначено у клопотанні слідчого 19 липня 2020 року в період часу з 16 год. 10 хв. по 19 год. 16 хв., слідчим, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено невідкладний обшук на судні «Вихор», (регістровий HOMep-SRU00047, тип-буксир-штовхач, рік та місце побудови 1984р. Білорусь основний матеріал - сталь, довжина 23,3 м., ширина 5,2 м., висота борту 1,6 м.) власником якого є ТОВ «СОБІ» та яке належить ТОВ «ХВИЛІ ДНІПРА 2015» на праві власності відповідно до свідоцтва на право власності на судно ПВ № 004206, за адресою: Київська області, Вишгородський район, с. Хотянівка,вул. Об`їзна-Східна, 50-а.
В ході проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено: копію свідоцтва про право плавання під державним прапором України (судновий патент) серії НОМЕР_1 ; копію свідоцтва про право власності на судно серії ПВ № 004206; копію акту огляду судна, яке здійснює плавання (експлуатується) на внутрішніх річкових водних шляхах України № 000200; копію акту огляду судна, яке здійснює плавання експлуатується) на внутрішніх річкових водних шляхах України. Складається у разі наявності невідповідностей судна вимогам законодавства як додаток до акту огляду судна за формою А № 000200; копію акту огляду судна, яке здійснює плавання (експлуатується) на внутрішніх річкових водних шляхах України № 000217; єдиний вахтенний журнал № 5 Буксир-Толкач «Вихор».
Крім того, в ході проведеного обшуку вилучено судно «Вихор», (регістровий номер-SRU00047, тип-буксир-штовхач, рік та місце побудови 1984р. Білорусь, основний матеріал - сталь, довжина 23,3 м., ширина 5,2 м., висота борту 1,6 м.) власником якого є ТОВ «СОБІ» та яке належить ТОВ «ХВИЛІ ДНІПРА 2015» на праві власності відповідно до свідоцтва на право власності на судно ПВ № 004206, яке відповідно до акту приймання - передачі від 19.07.2020 року передано на зберігання ОСОБА_10 .
Вказане вилучене майно постановою слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 від 19 липня 2020 року визнане речовими доказами та приєднане до матеріалів кримінального провадження.
19 липня 2020 року слідчий СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на виявлене та вилучене 19 липня 2020 року під час проведення обшуку майно.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 22 липня 2020 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 серпня 2020 року скасовано вказане рішення суду першої інстанції та постановлено нову ухвалу, якою призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 22 вересня 2020 року повторно відмовлено у задоволенні клопотання слідчого.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, внесеного в межах кримінального провадження №0000886, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не доведено необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, для досягнення визначеної ним в клопотанні мети, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення прав в тому числі збереження речових доказів.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слід переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, які можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 173 ч.2 КГІК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання про арешт майна, слідчий, обгрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України,зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів, пославшись на те, що постановою вилучено майно визнано речовим доказам.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, про те, що у клопотанні слідчого про арешт майна не доведено, що вилучене в ході обшуку майно, а саме копія свідоцтва про право плавання під державним прапором України (судновий патент) серії НОМЕР_1 ;копія свідоцтва про право власності на судно серії ПВ № 004206; копія акту огляду судна, яке здійснює плавання (експлуатується) на внутрішніх річкових водних шляхах України № 000200; копія акту огляду судна, яке здійснює плавання (експлуатується) на внутрішніх річкових водних шляхах України Складається у разі наявності невідповідностей судна вимогам законодавства як додаток до акту огляду судна за формою А № 000200; копія акту огляду судна, яке здійснює плавання (експлуатується) на внутрішніх річкових водних шляхах України № 000217; єдиний вахтенний журнал № 5 Буксир-Толкач Вихор»; судно «Вихор», (регістровий номер SRU000470, тип-буксир-штовхач, рік та місце побудови 1984р. Білорусь, основний матеріал-сталь, довжина-23,3м., ширина-5,2м., висота борту-1,6м.) власником якого є ТОВ «СОБІ» та яке належить ТОВ «ХВИЛІ ДНІПРА 2015» на праві власності на судно ПВ № 04206, є знаряддям злочину за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 325, v ст. 293, ч. 2 ст. 276, ст. 417, ч. 2 ст. 364-1, ст. 356 КК України. Крім того, слідчим у клопотанні не зазначено, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається з доданої до клопотання постанови слідчого Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 від 19.07.2020 року про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів у кримінальному проваджені № 0000886, відомості про яке внесено до ЄРДР за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 325, ст. 293, ч. 2 ст. 276, ст. 417, ч. 2 ст. 364-1, ст. 356 КК України, вказане вилучене майно речовим доказом не визнавалося та не приєднувалося до кримінального провадження № 0000886.
У постанові про визнання та приєднання до кримінального провадження речовим доказом від 19 липня 2020 року визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000886: судно баржу 3035 (регістровий номер - SRU000156, тип -Суховантажне, несамохідне, рік та місце побудови 1984р. Запоріжжя, основний матеріал- сталь, довжина 82_м., ширина -15 м., висота борту - 2, 8м.,)
Крім того, слідчим не надано слідчому судді відповідної ухвали суду, яка б свідчила про законність проведеного обшуку під час якого вилучено вказане майно. Як зазначено у клопотанні слідчого, вказане майно вилучене в ході проведеного обшуку 19 липня 2020 року, однак до матеріалів клопотання долучено протоколи огляду місця події від 19 липня 2020 року (а.с 9-24, 25-28, 29-32), в ході яких вилучено майно.
Окрім того слід зазначити, що прокурором в апеляційній скарзі ставиться питання про накладення арешту на майно, перелік якого не відповідає переліку майна в зазначеному клопотанні, яке подано на розгляд слідчому судді.
Зокрема, у клопотанні слідчий просить накласти арешт на судно «Вихор», (регістровий номер- SRU 000470, тип-буксир-штовхач, рік та місце побудови 1984 р. Білорусь, основний матеріал-сталь, довжина-23,3 м., ширина-5,2 м., висота борту- 1,6 м.), а в апеляційній скарзі прокурор ставить питання про накладення арешту на майно, що було вилучене 02 січня 2020 в ході огляду місця події а саме: на речові докази, які вилучено в ході проведення огляду на судні баржі 3035 та на судно баржу 3035 (регістровий номер - SRU000156, тип -суховантажне, несамохідне, рік та місце побудови 1984р. Запоріжжя, основний матеріал- сталь, довжина 82_м., ширина -15 м., висота борту - 2, 8м.,) власником якого є ТОВ «СОБІ» та яке належить ТОВ «ХВИЛІ ДНІПРА 2015».
Під час апеляційного розгляду зазначений недолік не усунуто.
Відтак, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 167, 170 - 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання прокурора з підстав недоведеності та необґрунтованості необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а доводи прокурора в апеляційній скарзі необґрунтовані.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді в матеріалах судового провадження і зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 22 вересня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000886, - залишити без змін, а апеляційну скаргу процесуального керівника прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 363/2767/20 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12
Провадження № 11сс/824/5549/2020 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК України