Номер провадження: 11-сс/813/1071/20
Номер справи місцевого суду: 493/626/20 1-кс/493/134/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому апеляційному провадженні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 12 червня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000151 від 04 травня 2020 року за ознаками злочинів, передбачених частинами 1 та 2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 12 червня 2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1 та 2 ст.309 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21 липня 2020 року.

У якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава - 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 31 530 гривень та у разі внесення застави на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновок слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу суперечить обставинам, встановленим під час судового засідання, оскільки слідчим суддею не надано належної оцінки, що:

-підозрюваний має на своєму утриманні малолітню дитину, а отже має міцні соціальні зв`язки;

-підозрюваний хворіє на тяжкі захворювання і перебування під вартою може суттєво погіршити стан його здоров`я;

-злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 є середньої тяжкості;

-відносно підозрюваного раніше запобіжні заходи не обирались, при цьому ним не порушувались обов`язки підозрюваного. Він не переховувався від органів досудового розслідування та суду, добровільно з`являвся на всі виклики, визнає в повній мірі свою вину та сприяє встановленню істини по справі.

Захисник вважає недоведеним ризик того, що підозрюваний, у разі обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, буде вчиняти злочини і в подальшому.

Крім того, захисник ОСОБА_6 просив розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

До початку апеляційного розгляду від прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 надійшла заява, в якій останній просив розглянути апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без участі прокурора, при цьому вважав, що відсутні підстави для зміни або скасування обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів, керуючись ч.1 ст.406 КПК України, вважає за можливе ухвалити судове рішення за результатами розгляду вищевказаної апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в письмовому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.309 КК України, за обставин викладених у клопотанні слідчого.

12 червня 2020 року ухвалою слідчого судді Балтського районного суду Одеської області до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 21 липня 2020 року та визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, у розмірі 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 31 530 гривень.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.309 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 04.05.2020 року:

-протоколом огляду місця події від 18.05.2020 року;

-протоколами допитів підозрюваного ОСОБА_7 від 21.05.2020 року та 28.05.2020 року;

-проколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

-висновками судових експертиз наркотичних засобів № 1066-Х від 12.05.2020 року та № 1186-Х від 21.05.2020 року

- іншими матеріалами провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, у тому числі злочину середньої тяжкості, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Крім цього, апеляційним судом встановлено, що на цей час в Котовському міськрайонному суді Одеської області триває розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з чим є ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду та вчинити інший злочин.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що підтверджується характеристикою особи підозрюваного ОСОБА_7 , який знаходячись в працездатному віці, офіційно не працевлаштований, не має джерел доходу, а тому обґрунтовано доведено наявність ризику вчинення в майбутньому ОСОБА_7 іншого корисливого злочину.

Вищенаведене в сукупності з тим фактом, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, також підтверджує ризик вчинення ОСОБА_7 іншого злочину.

Апеляційний суд бере до уваги обставини, що відповідно до положень ст.178 КПК України слід враховувати при обранні запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_7 не одружений, не має осіб, що перебувають на його утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

При цьому, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо наявності на утриманні ОСОБА_7 малолітньої дитини, з огляду на те, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не мав законних джерел доходу, тому відсутні підстави вважати, що дитина перебуває на його утриманні.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 не може перебувати в умовах слідчого ізолятора, оскільки хворіє та потребує медичної допомоги апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки наявні в матеріалах судового провадження медичні довідки не свідчать про неможливість надання підозрюваному відповідної допомоги в ДУ «ОСІ».

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на теперішній час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя з урахуванням положень п.)1 ч.5 ст.182 КПК України, обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , особи підозрюваного, обґрунтовано визначив заставу у розмірі 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 31 530 гривень, оскільки саме такий розмір застави, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим у клопотанні слідчого ризикам.

За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, а визначений розмір застави є необхідним та достатнім для забезпечення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 406, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 12 червня 2020 року, якою до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.309 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21 липня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4