Єдиний унікальний номер №943/1028/20
Провадження № 1-кп/943/159/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року

Буський районний суд Львівської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 04.06.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання, у якому просить закрити кримінальне провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти закриття кримінального провадження та думку захисника, який підтримав клопотання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження слід закрити з наступних підстав.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).
Відповідно до п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма закріплена у статті 62 Конституції України, відповідно до частини першої якої передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Тобто встановлювати вину особи можна виключно в обвинувальному вироку суду.
У справі «Грабчук проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушення ч. 2 ст. 6 (презумпція невинуватості) та наголосив, що при закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Зокрема, у рішенні від 4 грудня 2000 року слідчий використав слова: «в діях [заявниця] є склад злочину» та «моменту, коли [заявниця] вчинила злочин», а суд зазначив, що в діяннях заявниці «вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 167 КК України. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості, а тому дії українського суду ЄСПЛ визнав такими, що порушують Конвенцію з прав людини.
У відповідності до вимог частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно вимог статті 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України за ступенем тяжкості є нетяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України тяжким злочином.
Відповідно до вимог п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, а у разі вчинення тяжкого злочину десять років.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що події кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце, зокрема за ч. 2 ст. 364 КК України 06.11.1997 року, а за ч. 1 ст. 366 КК України 02.04.1999 року, тобто на даний час минуло більше десяти років, що є підставою для застосування положень п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.
В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
Як встановлено судом, що строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.
Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Крім того, в силу пункту 1 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення підлягає скасуванню, коли провадження в кримінальній справі не було закрито судом за наявності підстав для закриття.
Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останній надав свою згоду в підготовчому засіданні та заявив відповідне клопотання, яке підлягає до задоволення.
Крім того, суд вважає, що накладений ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 23.06.2020 року арешт на дві земельні ділянки слід скасувати, що відповідає приписам ч. 4 ст. 174 КПК України, у зв`язку з ухваленням судового рішення.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 284, 288, 314, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження № 0000180 від 04.06.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, - закрити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 23.06.2020 року на:
- земельну ділянку площею 0,5062 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Тур`я Буського району Львівської області та належить ОСОБА_6 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №3928;
- земельну ділянку площею 0,6000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с. Тур`я Буського району Львівської області та належить ОСОБА_7 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №5719.
Речові докази: державний акт на право постійного користування землею серії ЛВ №1572 від 02.04.1999 на прізвище ОСОБА_7 , державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №5719 від 02.04.1999 на прізвище ОСОБА_7 , державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №3928 від 06.11.1997 на прізвище ОСОБА_6 , технічний звіт №431 по виконаних роботах з підготовки і видачі державних актів на право приватної власності та постійного користування на землю ОСОБА_6 , технічний звіт №367 по виконаних роботах з підготовки і видачі державних актів на право приватної власності та постійного користування на землю ОСОБА_7 , що зберігаються в опечатаному конверті при матеріалах провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1