УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_3 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 , від участі у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001215 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001215 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 263 КК України, який згідно ст. 35 КПК України автоматизованої системи документообігу передано в провадження судді ОСОБА_4

07.09.2020 р. до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 , від участі у розгляді зазначеного обвинувального акта, в якій також просить провести розгляд заяви за його відсутності.

В обґрунтування відводу ОСОБА_3 посилається на те, що слідчими ГСУ СБУ здійснюється досудове розслідування кримінальних проваджень №0000412 від 25.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 п.12 ч.2 ст. 115 КК України, в якому ОСОБА_3 визнано потерпілим та здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0001215 від 25.05.2018 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 122 КК України, яке стосується факту заподіяння смерті ОСОБА_5 та заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_6 внаслідок відбиття ОСОБА_3 озброєного нападу групи осіб під час замаху на його вбивство, що мав місце 24.05.2018 р. о 23:00 год. у м. Одесі за адресою: вул. Фонтанська дорога 9Е, у якому ОСОБА_3 на даний час має статус обвинуваченого.

Зазначені кримінальні провадження стосуються одних і тих самих подій та одного і того самого кола осіб. ОСОБА_3 у цих провадженнях має процесуальні статуси, які є протилежними за своєю правовою природою: потерпілого та обвинуваченого.

Один з його нападників ОСОБА_7 , також має протилежні статуси у згаданих провадженнях №0000412 йому було повідомлено про підозру та оголошено у розшук, а у №0001215 його було визнано потерпілим.

Суддя ОСОБА_4 здійснював правосуддя під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000412 та виносив ухвалу про призначення щодо нього психологічної експертизи.

У вказаному кримінальному провадженні суддя ОСОБА_4 розглядав його виключно як потерпілого та особу якій було завдано шкоди протиправними діями інших осіб, від нападу яких ОСОБА_3 захищався та поранив обох нападників. Натомість у справі №522/13809/20, кримінальне провадження №0001215, суддя ОСОБА_4 має розглядати ОСОБА_3 виключно як обвинуваченого, що створює конфлікт інтересів, що у свою чергу ставить під сумнів його неупередженість та об`єктивність.

Суддя ОСОБА_4 може мати наперед сформовану думку про обставини, щодо яких має здійснюватись розгляд по справі №522/13809/20, адже хоча ці провадження і є штучно розділеними, вони стосуються одних і тих же осіб та обставин, і йому відомо про факти щодо цих осіб та обставин з іншого кримінального провадження.

За таких обставин на думку ОСОБА_3 , суддя ОСОБА_4 не може приймати участь у розгляді вищезазначеного обвинувального акту, оскільки існують обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суддя ОСОБА_4 , надав заяву про розгляд заяви про відвід без його участі.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд заяви про відвід проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши заяву про відвід, вивчивши надані матеріали, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її справи в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду.

Таким чином, не зважаючи на те, що поведінка судді не викликає об`єктивних побоювань щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача, однак може бути пов`язана з питанням особистих переконань.

Тому, з метою запобігання сумнівів у об`єктивності та упередженості складу суду, заява ОСОБА_3 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від участі у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001215 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 263 КК України, підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 75, 80-81, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 , від участі у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001215 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 263 КК України - задовольнити.

Відвести суддю Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 , від участі у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001215 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 263 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: