Провадження № 1-кс/537/899/2020
Справа № 537/3677/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2020 року м. Кременчук
Слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача - старшого інспектора СД ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 12.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000149 від 07.08.2020 року, -
в с т а н о в и в :
19.10.2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області зі скаргою, в якій просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 12.10.2020 року, винесену дізнавачем старшим інспектором СД ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000149 від 07.08.2020 року.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що він є працівником ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». В 2017 році під час перебування на робочому місці, при виконанні роботи отримав травми. Після обстеження в медичній установі йому було поставлено діагноз: пахова грижа. В подальшому проходив лікування. За даним фактом звертався до керівництва підприємства з проханням провести перевірку, на що отримав відмову. З метою уникнення відповідальності керівництво підприємства намагається приховати факт отримання ним тілесних ушкоджень та позбутися його з підприємства під приводом скорочення. ОСОБА_6 звернувся в правоохоронні органи із заявою-повідомленням про вказане кримінальне правопорушення, що містить ознаки ч.1 ст.271 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення за його заявою було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 07.08.2020 року за ч.1 ст.271 КК України по факту спричинення йому тілесних ушкоджень внаслідок порушення трудового законодавства. Дізнання проводилося дізнавачем старшим інспектором СД ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 . В ході досудового розслідування ОСОБА_3 визнано потерпілим та допитано. Було проведено судово-медичну експертизу, згідно якої у нього тілесних ушкоджень не виявлено. Під час проведення експертизи, експерт телефонував дізнавачу та повідомив, що необхідно призначити іншу експертизу за участю хірурга. Однак незважаючи на це, 12 жовтня 2020 року дізнавач виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України, яку він отримав 12.10.2020 року. Крім проведеної судово-медичної експертизи, ніяких слідчих дій, направлених на встановлення істини по справі, проведено не було. Тому ОСОБА_3 вважає постанову дізнавача про закриття кримінального провадження необґрунтованою та винесеною передчасно. При винесенні оскаржуваної постанови органом досудового розслідування не вчинено всіх необхідних дій для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження. З огляду на наведену неповноту досудового розслідування, скаржник просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000149 від 07.08.2020 року.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 підтримали подану скаргу, просили її задовольнити з викладених у ній підстав.
Дізнавач старший інспектор СД ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи. Не подав письмових заперечень проти задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження №0000149 від 07.08.2020 року.
Вислухавши пояснення скаржника та його уповноваженого представника, дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
07.08.2020 року ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України по факту, що «Восени 2017 року службові особи «ПАТ «Кременчуцький вагонобудівний завод» порушили вимоги законодавства, а саме порушили правила безпеки на виробництві, внаслідок чого заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_3 ».
12.10.2020 року дізнавачем старшим інспектором СД ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000149, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2020 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.
Обґрунтовуючи постанову слідчий посилався на те, що у кримінальному провадженні №0000149, внесеному до ЄРДР 07.08.2020 року, не встановлено об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Слідчий суддя, аналізуючи доводи скаржника про невідповідність положенням КПК України рішення слідчого про закриття провадження, враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З норм ст. 26 КПК України вбачається, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
В той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження слідчий у свою чергу не забезпечив ефективного розслідування за кримінальним провадженням, у порушення вимог ст.ст. 9, 91-94 КПК України, слідчим не були проведені всі необхідні слідчі дії для повного і всебічного висвітлення обставин кримінального правопорушення.
З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Проте, обставини, викладені у заяві осіб, що подали скаргу, не у повній мірі стали предметом контролю слідчого при проведенні досудового розслідування, тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, в ній відсутня оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, тобто не надано обґрунтовані відповіді на поставлені заявниками та потерпілими питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Тобто, з оскаржуваної постанови слідує, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вимоги КПК України було виконано належним чином та надано необхідну правову оцінку усім обставинам в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року /ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає слушними доводи скаржника про неповноту проведеного досудового розслідування в частині, що не посягає на самостійність сторони обвинувачення у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Відповідно скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача - старшого інспектора СД ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 12.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000149 від 07.08.2020 року задовольнити.
Скасувати постанову дізнавача старшого інспектора СД ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 12.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000149 від 07.08.2020 року
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений та проголошений 28.10.2020 року о 08 год. 05 хв.
Слідчий суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1