Справа № 626/1658/20
Провадження № 1-кп/626/295/2020
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

29 липня 2020 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: шелег в.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №00000227 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноград, Харківської області, українця,

громадянина України, одруженого, не працюючого, який має середню-технічну освіту, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)18.12.2000 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.140, ч.1 ст.229-6, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі;

2)26.02.2001 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140, ст.17, ч.2 ст.140, ст.42, ч.3 ст.42 КК України до 4 років 6 місяців з конфіскацією майна, звідки звільнився 17.09.2003 року відповідно Закону України «Про амністію» від 11.07.2003 року;

3)20.05.2004 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

4)22.08.2005 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186, ст.35, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звідки звільнився 07.12.2009 року умовно-достроково, невідбута частина покарання - 5 місяців 8 днів;

5)05.09.2011 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 до 4 років позбавлення волі, звідки звільнився 27.10.2014 року умовно-достроково, невідбута частина покарання 3 місяці 1 день,

6)06.06.2016 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

7)06.02.2017 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 01.11.2019 по відбуттю строку покарання,

- в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 08.05.2020 року у другій половині дня, перебував у житловому будинку АДРЕСА_2 , де разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спільно розпивали напої. Через деякий час після застілля власник домоволодіння ОСОБА_5 вийшов на двір, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залишилися вдвох у будинку, де останній від алкогольного сп`яніння заснув на ліжку.

В цей момент ОСОБА_4 , повторно, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив крадіжку належного ОСОБА_6 мобільного телефону ТМ «Desire 500 Dual SIM», який знаходився у барсетці останнього, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди у розмірі 465,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного злочину, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме, що прокурором в обвинувальному акті, викладено все вірно(час, місце, спосіб, вартість та кількість викраденого та ін.) та пояснив, що дійсно 08.05.2020 року при вживанні спиртних напоїв у свого знайомого ОСОБА_5 , він викрав мобільний телефон, який належав ОСОБА_6 , який від алкогольного сп`яніння заснув на ліжку в домоволодінні ОСОБА_5 у житловому будинку АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи та розмір цивільного позову і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинувачених та дослідженням даних про їх особи, які можуть вплинути на призначення останнім міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Як передбачено ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, має постійне місце мешкання, де характеризуються посередньо, мешкає там без реєстрації, одружений.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає повне визнання провини та каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані про особу обвинуваченого, які викладені вище; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; думку потерпілого, і вважає покарання ОСОБА_4 , яке необхідно і достатньо для його виправлення перевиховання і попередження нових злочинів, повинно бути призначено в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий (7 разів) за аналогічні корисні тяжкі злочини, а даний злочин вчинив через кілька місяців після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком, то підстав для застосування ст.69 чи 75 КК України, суд не вбачає.

Оскільки відповідно до матеріалів справи міра запобіжного заходу ОСОБА_4 під час досудового слідства не обиралась і в судовому засіданні ніхто з учасників процесу не заявляв клопотання про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком чинності, то суд її не обирає.

Після набрання вироком чинності, ОСОБА_4 необхідно взяти під варту та направити для відбування покарання у кримінально-виконавчу установу.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України. Документально підтверджені судові витрати, відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого. Цивільний позов, не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
шелег ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати, а після набрання вироком чинності в порядку виконання вироку, обрати у вигляді тримання під вартою та направити його до установи виконання покарань для відбування покарання.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази по справі: мобільний телефон ТМ «Desire 500 Dual SIM», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у власності останнього.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя