Справа № 452/3578/20
Провадження № 1-кп/452/484/2020
ВИРОК
іменем України

28 грудня 2020 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сусолів Самбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого; раніше неодноразово судимого, - останній раз 7 жовтня 2020 року Золочівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 4 роки 1 місяць, - у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 у серпні 2020 року проник у житловий будинок по АДРЕСА_2 та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно таємно викрав з приміщення цього будинку електроінструменти, а саме: електропилу марки «Hurricane» моделі «PS 2000-40E» та електродриль марки «Макіта», чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4200грн.

Окрім наведеного обвинувачений ОСОБА_5 1 жовтня 2020 року знаходячись біля житлового будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник у приміщення згаданого будинку, звідки повторно таємно викрав електричну швейну машинку марки «Vigorelli 230», чим спричинив шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 2100грн.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, потерпілого, прокурора, представлені докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями повторно і двічі вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому розкаявся та показав про обставини вчинених обидвох злочинів і, за основне, що все вчинив лише через стан сп`яніння; що в кінці серпня 2020 року із житлового будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 викрав електроінструменти, а в жовтні 2020 року із приміщення іншого житлового будинку в цьому ж селі викрав електричну швейну машинку, що належить ОСОБА_6 , - що їй же повернув.

Однаково про наведені обставини суду підтвердив потерпілий ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, а тому суд заслухавши учасників судового провадження та з урахуванням усіх обставин справи ухвалив проводити судовий розгляд без її участі.

Крім визнання обвинуваченим своєї провини його винність в інкримінованих кримінальних правопорушеннях доведена сукупністю зібраних доказів у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи раніше наведене та матеріали кримінального провадження, суд переконаний в доведенні вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого; також судом узято до уваги особу винного, його характеристику, обставини вчинення кримінальних правопорушень. Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , чи для переходу до іншого більш м`якого, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинене, - не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття з приводу вчиненого, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за корисливі та інші злочини; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; негативно характеризується за місцем проживання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_5 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, потерпілого та прокурора; із урахуванням особи обвинуваченого, його поведінки до і після вчинення злочинів, вимоги закону, - суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Разом з тим при ухваленні судового рішення судом враховано, що згідно вироку Золочівського районного суду Львівської області від 7 жовтня 2020 року, який набрав законної сили, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України до остаточного покарання позбавлення волі терміном на 4 роки 1 місяць. А тому обвинуваченому слід остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень як регламентовано ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено; судові витрати по справі відсутні; питання речових доказів згідно постанови про визнання та прилучення до справи речового доказу від 26 листопада 2020 року слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України; застосований запобіжний захід тримання під вартою щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання позбавлення волі на строк 4(чотири) роки.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань із урахуванням установленого покарання за вироком Золочівського районного суду Львівської області від 7 жовтня 2020 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання позбавлення волі на строк 4(чотири)роки 2(два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати із часу його затримання, - 26.11.2018 року.

Речовий доказ електричну швейну машинку марки «Vigorelli 230» вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору; для відома надіслати потерпілій ОСОБА_6 .

Суддя ОСОБА_1