Провадження № 1-кп/537/103/2020
Справа № 537/419/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0002325 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.06.2020 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 16 год. 05 хв.. 18 червня 2020 року до 24 год. 00 хв. 16 серпня 2020 року включно.
Судове засідання 13.08.2020 відкладено у зв`язку з неявкою до суду експерта та задоволення клопотання захисту про його допит. У зв`язку з неможливістю завершення судового розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою обвинуваченого судом обговорено питання про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_4 . Вказав, що наявні ризики, встановлені судом, не зникли та не зменшилися на даний час. Жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували. Захисник суду вказав, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання. Вважає, що до обвинуваченого можна застосувати більш м`які запобіжні заходи, а саме домашній арешт.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч.1., п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.02.2020 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалами Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.04.2020, 21.05.2020 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.06.2020 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 16 год. 05 хв.. 18 червня 2020 року до 24 год. 00 хв. 16 серпня 2020 року включно.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд приходить до висновку, що встановлений судом ризик, а саме, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, не зник та не зменшився і на даний час. При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у разі визнання його винним йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до 10 років.
Тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.
Судом враховується особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який не працевлаштований, а отже не має засобів для існування, з його слів одружений, має двох неповнолітніх дітей, але не проживає з сім`єю з 2015 року, стосунків не підтримує, а тому суд приходить до висновку про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, що не спростовано стороною захисту. Обвинувачений раніше судимий, при цьому в судовому засіданні ОСОБА_4 вказував, що з моменту звільнення з місць позбавлення волі він не був працевлаштований. ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, у власності нерухомого майна чи цінних речей не має.
З цих підстав суд вважає, що встановлені судом ризики, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, може вчинити інше правопорушення, не зменшилися та не зникли, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десятидцяти років, не має джерел до існування, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, позитивні характеристики відсутні, раніше судимий за вчинення злочину проти життя та здоров`я, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, обвинувачується у вчиненні через сім місяців після звільнення з місць позбавлення волі тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, вину у вчиненні якого частково визнає, а отже, є схильним до вчинення правопорушень.

Розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу суд приходить до висновку, що для запобігання встановлених судом ризиків жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе унеможливити встановлені судом ризики, оскільки обвинувачений не має джерел до існування, не має міцних соціальних зв`язків, відсутні дані щодо можливості належного забезпечення його життєвих потреб в умовах домашнього арешту. Особисте зобов`язання як і застава, на думку суду, з урахуванням особи обвинуваченого, відсутності позитивних характеристик та тяжкості покарання, що йому загрожує, не забезпечить належної поведінки підсудного. Письмових зобов`язань інших осіб про поруку за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та його доставки до суду не надходило.
Оскільки завершення судового розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є неможливим, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК, які не зникли та не зменшилися, кримінальне провадження закінчити на даний час неможливо, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.
Керуючись статтями 177, 183, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчука Полтавської області, українцю, громадянину України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 17 год. 30 хв. 13 серпня 2020 року до 24 год. 00 хв. 11 жовтня 2020 року включно.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1