КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 277 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

08 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року,
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що повідомлення про підозру, серед іншого, містить зміст повідомленої підозри, в якому логічно та послідовно викладені фактичні обставини заволодіння ОСОБА_9 майном ОСОБА_10 , у тому числі із зазначенням дат та місць укладення угоди, передачі майна потерпілого та інші обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення, відомих на момент повідомлення про підозру, що передбачено п. 6 ч. й ст. 277 КПК України. Додає про наявність доказів причетності ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення.
Також прокурор зазначає, що сторона захисту неодноразово намагалась оскаржити повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 30.07.2019 з тих самих підстав, за результатами розгляду яких, слідчими суддями Печерського районного суду міста Києва відмовлено в їх задоволенні та визнано, що підозра в указаному кримінальному провадженні є вмотивованою та обґрунтованою.
У підсумку сторона обвинувачення звертає увагу суду на те, що ухвалу слідчого судді постановлено з істотним порушенням кримінального процесуального законодавства та вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Одночасно прокурор ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. В обгрунтування пропуску строку зазначає, що стороні обвинувачення надано вступну та резолютивну частини ухвали 23.04.2020 (а.с. 110 т. 1). Апеляційна скарга подана до суду 30.04.2020 (а.с. 224 т. 1).
Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки, на переконання колегії суддів, цей строк пропущено з поважних причин.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
30.07.2019 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Так, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч. 1 п.п. 4, 5 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором.
Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у повідомленні про підозру ОСОБА_9 від 30.07.2019 не зазначено стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, часу, місця вчинення кримінального правопорушення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент його вручення.
Також, у повідомленні про підозру відсутні посилання слідчого на докази, що ОСОБА_9 вчинив заволодіння коштами шляхом зловживання довірою, в особливо великих розмірах, що є складовою інкримінованого йому злочину.
Необхідним буде звернути увагу на той факт, що об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності.
При обвинуваченні особи у вчиненні шахрайства під час укладення договорів цивільно-правового характеру слід в обов`язковому порядку встановлювати умисел особи на заволодіння майном в момент його отримання, в іншому випадку мова йтиме про відсутність складу злочину «шахрайство» та наявність цивільно-правових відносин між особами.
Враховуючи наведене та зміст повідомлення про підозру, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в частині того, що повідомлення про підозру, крім іншого, не містить жодних обставин, які б не були предметом розгляду в судах загальної юрисдикції під час вирішення цивільного спору між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з урахуванням рішень Апеляційного суду Запорізької області від 03.05.2018, Мелітопольського районного суду від 20.12.2017 та від 05.11.2018, що, в свою чергу, на переконання колегії суддів, вказує на наявність між ОСОБА_9 та потерпілим у кримінальному провадженні цивільно-правових відносин.
Посилання прокурора на те, що повідомлення про підозру містить зміст повідомленої підозри, із зазначенням дат та місць укладення угоди, передачі майна потерпілого та інші обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом та спростовуються змістом самого повідомлення.
Твердження прокурора про те, що сторона захисту неодноразово намагалась оскаржити повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 30.07.2019, не є визначеною Законом самостійною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судові рішення, про які зазначає прокурор в апеляційній скарзі, не є предметом апеляційного перегляду у даному судовому засіданні, а тому суд не може надати їм правову оцінку в спосіб не передбачений Законом.
Посилання сторони обвинувачення на наявність доказів причетності ОСОБА_9 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, слід визнати необгрунтованими, з урахуванням невідповідності повідомлення про підозру вимогам п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України.
На підставі викладеного, висновок слідчого судді про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 30.07.2019 не відповідає вимогам КПК України, на переконання колегії суддів є обґрунтованим та таким, що ґрунтується на вимогах Закону, у зв`язку із чим посилання прокурора на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, єнепереконливими.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 194, 196, 277-278, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Поновити прокурору відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року.
Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ ________________________ _______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4