УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/7607/20

Провадження №: 1-кс/755/3465/20

"28" липня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку виконання обов`язків підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003177 від 13.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України, установив:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Слідча Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 , звернулися до слідчого судді з цим клопотанням продовження строку виконання обов`язків відносно підозрюваного, яке умотивували дійсністю у провадженні обставин визначених ст. ст. 176-178, п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194, 199 КПК України.
Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
Слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування за №0003177 від 13.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України.
Так, під час досудового розслідуваня встановлено, що на підставі розпорядження Київського міського голови №77 від 18.04.2011 року та згідно наказу директора КП «Житло-сервіс» №122 від 18.04.2011 року ОСОБА_5 призначено на посаду директора Комунального підприємства «Житло-сервіс», (надалі КП «Житло-сервіс»), яку він обіймав до 22.06.2015 року.
Так, згідно Сертифікату КВ №2 від 28.09.2012 року виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контрольного у м. Києві на підставі Акту готовності об`єкта до експлуатації №24 від 20.09.2012 року будинок за адресою м. Київ, вул. Червоноткацька, 43 введено в експлуатацію. Замовником будівництва вказаного об`єкту виступало Комунальне підприємство «Житлоінвестбуд-УКБ» (надалі КП «Житлоівнестбуд-УКБ»).
В подальшому, на підставі Акту приймання-передачі об`єкту в експлуатацію 27.03.2013 року КП «Житлоінвестбуд-УКБ» в особі директора ОСОБА_8 передало будинок за адресою м. Київ, вул. Червоноткацька, 43 до КП «Житло-сервіс» в особі директора ОСОБА_5 для подальшої експлуатації.
Крім того, наказом Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради №88 від 05.07.2013 року директора КП «Житло-сервіс» ОСОБА_5 зобов`язано тимчасово, до визначення в установленому порядку балансоутримувача, прийняти на обслуговування житловий будинок на АДРЕСА_1 .
Наказом в.о. директора КП «Житло-сервіс» №72 від 12.07.2013 року про початок обслуговування житлового будинку на вул. Червоноткацькій, 43 у Дніпровському районі м. Києва, вказаний будинок прийнято комунальним підприємством на обслуговування.
В липні 2013 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне відчуження за плату нерухомого майна співвласників спільного майна багатоквартирного будинку у власність окремим громадянам.
З цією метою, директор КП «Житло-сервіс» ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора комунального підприємства, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій, тобто будучи службовою особою, діючи в порушення ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України, абз.6 ч.1 ст.1, ч.1, 2 ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди для юридичної особи КП «Житло-сервіс» у вигляді грошових коштів в сумі 53 500 грн., а також фізичної особи ОСОБА_9 у вигляді оформлення права власності на нерухоме майно без законних на те підстав, уклав від імені КП «Житло-сервіс» договір №454-13 від 22.08.2013 з ОСОБА_9 , який власноручно підписав та скріпив печаткою очолюваного ним комунального підприємства.
Згідно вказаного пунктів 1.1, 1.2, 2.1.2, 2.3.4, 2.3.7 вказаного Договору №454-13 від 22.08.2013 передав для ремонту частину плоскої покрівлі, площею 100 кв.м., що межує із квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 (надалі Об`єкт) та належить ОСОБА_9 з подальшим отриманням вказаного майна (частини покрівлі) у власність останньої. При цьому, відповідно до пункту 3.1 цього Договору, КП «Житло-сервіс» отримує від ОСОБА_9 компенсацію у грошовій формі за Об`єкт, в тому числі вартість Об`єкту на рахунок КП «Житло-сервіс».
В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підписав та видав рахунок-фактуру №435 від 22.07.2013 для перерахування ОСОБА_9 на розрахунковий рахунок КП «Житло-сервіс» № НОМЕР_1 МФО 322669 відкритий в Головному управлінні по м. Києву та Київській області, грошових коштів в сумі 53500,00 грн. (з ПДВ) згідно договору №454-13 від 22.08.2013.
На підставі вказаного рахунку-фактури №435 від 22.07.2013 ОСОБА_9 здійснено перерахування грошових коштів в сумі 53500,00 грн. (з ПДВ) згідно договору №454-13 від 22.08.2013 на розрахунковий рахунок КП «Житло-сервіс» № НОМЕР_1 . Після цього, ОСОБА_5 підписано та видано Довідку №110/010-1374 від 28.08.2013 року, а також Акт прийому-передачі, згідно якого КП «Житло-сервіс» передано ОСОБА_9 об`єкт нерухомості частину плоскої покрівлі біля квартири АДРЕСА_3 загальною площею 100 кв.м., та підтверджено, що оплата за передане нерухоме майно здійснена в повному обсязі.
Таким чином, ОСОБА_5 фактично розпорядився майном, яке йому було ввірено, достовірно знаючи, що вказане нерухоме майно належить на праві спільної сумісної власності співвласникам спільного майна багатоквартирного будинку, чим довів свій злочинний умисел до кінця.
В подальшому, вказані Договір №454-13 від 22.08.2013, Довідка №110/010-1374 від 28.08.2013 року та Акт прийому-передачі, подано до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві, що стало підставою для проведення 05.09.2014 державної реєстрації права власності на частину плоскої покрівлі що межує із квартирою АДРЕСА_3 , шляхом реєстрації змін до Розділу «Інформація про зміни об`єкта нерухомого майна» по об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 та включення площі покрівлі до загальної площі зазначеної квартири.
Згідно Висновку судової оціночно-будівельної експертизи №46/20 від 16.03.2020 ринкова вартість об`єкта нерухомого майна частини плоскої покрівлі площею 100 м2, згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , станом на 22.08.2013 року становила 71 292,00 грн.
З огляду на викладене, умисними протиправними діями ОСОБА_5 , що полягали у протиправному відчуженні нерухомого майна співвласникам спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 завдано збитків, в сумі 71 292,00 грн., що становить 124 (71 292 : 573,5) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що згідно примітки 3 до ст. 364 КК України є істотною шкодою.
Крім того, директор КП «Житло-сервіс» ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора комунального підприємства, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій, тобто будучи службовою особою, діючи в порушення ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України, абз.6 ч.1 ст.1, ч.1, 2 ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди для юридичної особи КП «Житло-сервіс» у вигляді грошових коштів в сумі 192 000,00 грн., а також фізичної особи ОСОБА_10 у вигляді оформлення права власності на нерухоме майно без законних на те підстав, уклав від імені КП «Житло-сервіс» договір №464-13 від 27.08.2013 з ОСОБА_10 , який власноручно підписав та скріпив печаткою очолюваного ним комунального підприємства.
Згідно вказаного пунктів 1.1, 1.2, 2.1.2, 2.3.4, 2.3.7 вказаного Договору №464-13 від 27.08.2013 передав для ремонту частину технічного поверху площею 60 кв.м., що межує із квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_4 (надалі Об`єкт) та належить ОСОБА_10 з подальшим отриманням вказаного майна у власність останнього. При цьому, відповідно до пункту 3.1 цього Договору, КП «Житло-сервіс» отримує від ОСОБА_10 компенсацію у грошовій формі за Об`єкт, в тому числі вартість Об`єкту на рахунок КП «Житло-сервіс».
В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підписав та видав рахунок-фактуру №440 від 27.08.2013 для перерахування ОСОБА_10 на розрахунковий рахунок КП «Житло-сервіс» № НОМЕР_1 МФО 322669 відкритий в Головному управлінні по м. Києву та Київській області, грошових коштів в сумі 192 000,00 грн. (з ПДВ) згідно договору №464-13 від 27.08.2013.
На підставі вказаного рахунку-фактури №440 від 27.08.2013 ОСОБА_10 здійснено перерахування грошових коштів в сумі 192 000,00 грн. (з ПДВ) згідно договору №464-13 від 27.08.2013 на розрахунковий рахунок КП «Житло-сервіс» № НОМЕР_1 , що підтверджується квитанціями №126 від 28.08.2013 та №231 від 18.09.2013.
Таким чином, ОСОБА_5 фактично розпорядився майном, яке йому було ввірено, достовірно знаючи, що вказане нерухоме майно належить на праві спільної сумісної власності співвласникам спільного майна багатоквартирного будинку, чим довів свій злочинний умисел до кінця.
В подальшому, вказані Договір №464-13 від 27.08.2013 та квитанціями №126 від 28.08.2013 та №231 від 18.09.2013, подано до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що стало підставою для проведення 13.01.2016 державної реєстрації права власності на частину технічного поверху площею 60 кв.м. що межує із квартирою АДРЕСА_5 , шляхом реєстрації змін до Розділу «Інформація про зміни об`єкта нерухомого майна» по об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_5 та включення площі технічного поверху до загальної площі зазначеної квартири.
Згідно Висновку судової оціночно-будівельної експертизи №46/20 від 16.03.2020 ринкова вартість об`єкта нерухомого майна частини технічного поверху площею 60 м2, згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_5 , станом на 27.08.2013 року становила 685 500,00 грн.
З огляду на викладене, умисними протиправними діями ОСОБА_5 , що полягали у протиправному відчуженні нерухомого майна співвласникам спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 завдано збитків, в сумі 685 500,00 грн., що становить 1195 (685 500 : 573,5) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що згідно примітки 4 до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.
01 червня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України.
Причетність ОСОБА_5 до скоєння вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Статуту КП «Житло-сервіс», Договором №454-13 від 22.08.2013, рахунком-фактурою №435 від 22.07.2013, Довідкою №110/010-1374 від 28.08.2013 року, Актом прийому-передачі; Договором №464-13 від 27.08.2013, рахуноком-фактурою №440 від 27.08.2013 та іншими матеріалами кримінального провадження.
03.06.2020 слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 147 140 (сто сорок сім тисяч сто сорок) гривень 00 копійок. При цьому, підозрюваного ОСОБА_11 зобовязано за кожною вимогою прибувати до слідчого та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України на нього покладено до 30.07.2020 року наступні обоязки:
- Прибувати до слідчого зі встановленою періодичністю;
- Не відлучатись із населеного пункту м. Київ без дозволу слдічого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- Повідомляти слідчого, прукорора чи суд про зміну свого місця проживання залежно від стадії кримінального провадження;
- Здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Однак, у зв`язку зі складністю провадження закінчити досудове розслідування у ньому у вказаний строк не видається за можливе, оскільки необхідно виконати наступне:
- здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції.
- здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні Департаменту з питань реєстрації КМДА.
- надати доступ та ознайомити з матеріалами кримінального провадження підозрюваному та його захиснику;
- надати доступ та ознайомити з матеріалами кримінального провадження представника потерпілого;
- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Без проведення зазначених слідчих дій та накопичення достатніх доказів у провадженні, завершити досудове розслідування та прийняти законне рішення неможливо.
Враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення просить продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2020, у зв`язку з чим останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває; впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Позиція сторін
Прокурор у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав зазначених у ньому.
В своєму клопотанні прокурор зазначає, що встановлені 03.06.2020 року слідчим суддею ризики до цього часу не зменшилися та залишаються актуальними для продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу.
Захисник та підозрюваний, кожен окремо, заперечували проти заявленого прокурором клопотання та просили у задоволенні клопотання відмовити, у розрізі не доведення, на їх переконання обставин регламентованих ч. 3 ст. 199 КПК
Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі встановлених обставин із даного питання
Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають, як пряме, так і опосередковане значення при вирішенні порушеного питання, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.
З положень ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України слідує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Так, органами досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирославка Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, має 2 вищих освіти (економічна та юридична), працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України, за вищевказаних в цьому судовому рішенні обставин.
01 червня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: Статуту КП «Житло-сервіс», Договором №454-13 від 22.08.2013, рахунком-фактурою №435 від 22.07.2013, Довідкою №110/010-1374 від 28.08.2013 року, Актом прийому-передачі; Договором №464-13 від 27.08.2013, рахуноком-фактурою №440 від 27.08.2013 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Сукупність матеріалів на даному етапі досудового розслідування до моменту з`ясування істини в ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
03.06.2020 слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 147 140 (сто сорок сім тисяч сто сорок) гривень 00 копійок, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Таким чином, строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладені на підозрюваного ОСОБА_5 згідно ухвали слідчого судді від 03.06.2020, закінчується 30.07.2020.
Після закінчення строку, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Але, у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, яка передбачає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_12 від 27.07.2020 року продовжено строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню до трьох місяців, а саме до 01.09.2020 року.
Також, відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п.1-п.3 ч. 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п.1- п.12 ч. 1 вказаної статті.
Тож, слідча суддя аналізуючи питання наявності у провадженні обставин регламентованих ст. ст. 177, 178, 199, ч. 1 ст. 194 КПК України вважає їх наявними та реальними на час розгляду даного клопотання.
Так, слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити це правопорушення.
При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідча суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.
Що у свою чергу прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Також, слідча суддя вважає дійсним наявність заявленого прокурором ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на тяжкість пред`явленої підозри, особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, що є достатнім для переконання про необхідність продовження у відношенні до підозрюваного покладених обов`язків, та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному проваджені.
Дане клопотання подане в межах строку дії попередньої ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2020 року, якою встановлено термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного, у зв`язку із застосуванням до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді застави.
Разом з тим, у клопотанні прокурором наведено перелік обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали з покладеними обов`язками, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, і які слідча суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.
Крім того в судовому засіданні встановлено, що ризики, які існують не зменшилися за період застосування щодо підозрюваного вказаного запобіжного заходу та продовжують бути актуальними, оскільки на даний час у зазначеному кримінальному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення тяжких кримінальних правопорушень.
Суд звертає увагу, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2020 запобіжний захід у вигляді застави був визначений ОСОБА_11 для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК, та окремо на нього були покладені процесуальні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК.
З моменту припинення строку дії покладених слідчим суддею обов`язків, застава забезпечує виконання обов`язків, покладених на підозрюваного КПК.
Припинення строку дії цих обов`язків не визначена як підстава для припинення застави.
Застави, яка не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (частина 11 статті 182 КПК).
Як зазначалось вище, процесуальний закон не обумовлює строк дії запобіжного заходу припиненням строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного слідчим суддею, припинення дії ухвали.
З цього слідує, що обов`язки, покладені слідчим суддею, є строковими, а застава, яка забезпечує виконання процесуальних обов`язків, не є обмеженою конкретним строком. Такий висновок підтверджується, зокрема, змістом частини 6 статті 181, частини 7 статті 194, частини 4 статті 196, статтями 197 та 211 КПК. Цими нормами визначається строковість затримання, запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту, а також обов`язків, покладених слідчим суддею відповідно до статті 194 КПК.
Застава припиняється у разі її скасування, зміни на інший запобіжний захід, постановлення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження (статті 203 КПК).
З огляду на вищевикладене, підстави для припинення дії покладених на підозрюваного ОСОБА_11 обов`язків, пов`язаних із застосуванням до нього запобіжного заходу у виді застави, на цей час відсутні. Ризик, з метою запобігання якого вони застосовувалися, є актуальним. Відомостей, які б свідчили про недоведеність стороною обвинувачення обставин, визначених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 та ст. 199 КПК України не встановлено.
За таких обставин, приймаючи до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, слідча суддя уважає за доречне клопотання задовольнити та продовжити строк виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків до 30.08.2020, так як, на переконання слідчої судді, ці обов`язки за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 1-2, 7-29, 131-132, 176-178, 179, 182, 184, 193-194, 199, 202, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:
клопотання задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії покладених на нього обов`язків у порядку ч. 5 ст. 194 КПК, згідно ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2020, покласти до 30.08.2020 наступні обов`язки:
? прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;
? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
? здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:10 год. 31.07.2020.
Слідча суддя ОСОБА_13