Справа № 308/2494/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ,
їх захисників ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали кримінального провадження, відомості про яке 11.05.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28-ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28-ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 11.05.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28-ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28-ч. 1 ст. 203-2 КК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_20 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт в нічний період доби, заборонивши йому покидати житло за адресою АДРЕСА_1 , у нічний період доби.
В обґрунтування клопотання вказав, що станом на теперішній час відсутня необхідність у застосуванні найбільш суворого запобіжного заходу, так як ризики, які слугували підставою для його застосування, відпали, а нових немає. Вказує, що ОСОБА_7 ухилятися від слідства та суду не має наміру, так само як і не має наміру вчиняти будь які кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він перебуваючи за кордоном дізнавшись, що перебуває у розшуку, сам повернувся. Ризик впливу на свідків та інших обвинувачених відсутній, адже вони всі допитані і їх покази містяться в матеріалах провадження, а з більшістю з них ОСОБА_7 не знайомий.
Також, знищити сховати або спотворити речі, що мають значення для справи у останнього не має можливості, адже у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені ще 11.05.2018 року, речі які мають значення давно вилучені, по них проведено слідчі дії та експертизи.
Зазначає, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, яка на даний час ніде не працює, та молодшою сестрою 2016 року народження, які перебувають у нього на утриманні, позитивно характеризується, є на даний час єдиним годувальником в сім`ї, раніше не судимий.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та просив продовжити строк тримання останнього під вартою.
Інші учасники судового розгляду просили задоволити клопотання адвоката ОСОБА_20 .
Заслухавши думку захисника ОСОБА_20 та обвинуваченого ОСОБА_7 , позицію прокурора та інших учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою колегії суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2020 року був продовжений з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тим самим може ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
При вирішенні питання про обрання, зміну чи продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, є молодого віку та не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи диспансерному обліку у психіатра, скарг на негідні вчинки з його боку не надходило, порушень процесуальної поведінки за час судового розгляду не допускав.
Також, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28-ч. 1 ст. 203-2 КК України, один з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Колегією суддів у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, порушень процесуальної поведінки не допускав, має на утриманні матір та молодшу сестру, не веде аморальний спосіб життя.
Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Колегією суддів враховано тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, проте, вважає, що такі ризики слід оцінювати у сукупності з даними про особу обвинуваченого, які б давали підстави для обрання саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Таким чином, вирішуючи питання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, колегія суддів враховує тяжкість злочинів, а також те, що на даний час судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не завершено, ризики передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід не перестали існувати, проте суттєво зменшились, тому колегія суддів вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний період без застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 201, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Клопотання адвоката ОСОБА_20 про зміну запобіжного заходу задоволити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт у нічний період доби з 22:00 год. по 07:00 год., заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у вказаний період часу, на період судового розгляду справи, але не більше ніж на шістдесят діб до 04 вересня 2020 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3