н/п 1-кп/490/626/2020

У Х В А Л А
03 вересня 2020 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 під час підготовчого судового розгляду обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001392, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хабаровська, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який не має місця реєстрації на території України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

Сторони судового провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ;

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

перекладач: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 04 вересня 2020 року. У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин та наявні ризики, задля запобігання яких до нього застосований вказаний запобіжний захід, які станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Захисник, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обгрунтувавши тим, що такий запобіжний захід як домашній арешт зможе запобігти ризикам, з метою запобігання яким до обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зокрема, мати обвинуваченого , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не заперечує проти того, щоб ОСОБА_3 проживав у належному їй будинку. Вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників процесу, суд приходить до наступного. Відповідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі й запобіжний захід, застосований до обвинуваченого. До обвинуваченого ОСОБА_3 слідчим суддею обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою є також наявність ризиків, передбачених пп.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання вказаним ризикам, ОСОБА_3 доцільно обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підставами вважати, що ОСОБА_3 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що дає підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому наявні ризики, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, обвинувачений тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, який не є його власністю. Місця реєстрації та постійного місця мешкання в м. Миколаєві та в Україні у ОСОБА_3 немає, крім того він є громадянином Російської Федерації, посвідки про тимчасове перебування на території України не має та може покинути територію України.

Крім того, після скасування Миколаївським апеляційним судом 26.09.2019 р. ухвали слідчого судді та зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, 02.10.2019 р. ОСОБА_3 за місцем свого проживання не з`являвся та його було оголошено у розшук.

Також, відповідно до відомостей Інтерполу, ОСОБА_3 перебуває у міжнародному розшуку у зв`язку з ухиленням від відбування покарання за вироком Залізничного районного суду міста Хабаровськ Російської Федерації від 19.01.2009 р., яким його засуджено до 4 років 9 місяців позбавлення волі.

-незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні є те, що ОСОБА_3 , знайомий зі свідком ОСОБА_7 , йому відомо його місце проживання та він може впливати таким чином на свідка;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що ОСОБА_3 відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження даних про його особу, не має постійного місця роботи та офіційного джерела доходу в м. Миколаєві та в Україні, тому наявні ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

Застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків обвинуваченого.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги, відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_3 застави.

Всі вищевикладені обставини, вказують на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантовано запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, про наявність яких наведено вище.

Зокрема, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним, оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 є громадянином іншої держави (Російська Федерація, м.Хабаровськ), офіційної реєстрації на території України немає, офіційного заробітку не має, таким чином не зрозуміло за які кошти він буде прибувати за викликом до суду. Також зазначений запобіжний захід не зможе запобігти спілкуванню зі свідком, та ризику незаконного впливу на останнього.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю у останнього міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують на довіру та можуть поручитись за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування та суду.

Застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає обвинуваченому вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду і здійснювати незаконний вплив на свідка.

Застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім взяття під варту не дозволить вчасно, повно, всебічно та об`єктивно розглядати кримінальне провадження у суді. Сукупність наведених вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ним незаконного впливу на свідка, а також здійснення ним спроб переховатися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.

Вік та стан здоров`я ОСОБА_3 не перешкоджають застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вищевикладене, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не підлягає задоволенню.

Дане клопотання було розглянуто головуючим по справі одноособово - відповідно до п.20-5 Перехідних положень КПК України, згідно якого, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Керуючись ст.ст. 315, 370-372, 376, п.20-5 Перехідних положень КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити. Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити до 30 жовтня 2020 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 7 днів з моменту проголошення ухвали, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1