Дата документу 27.07.2020 Справа № 554/6317/20
Провадження № 1кс/554/9810/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 01 липня 2020 року,-
В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 01 липня 2020 року.
Скаргу обґрунтовують тим, що 01.07.2020 року ним до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві було подано заяву про кримінальне правопорушення, яке полягає в знищенні речових доказів та підробці документів. Однак відомості до ЄРДР не внесено, у зв`язку з чим скаржник звернувся до суду із скаргою.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.
Представник ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про місце та час розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомлено .
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши представника заявника, дослідивши наявні у матеріалах скарги докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З матеріалів скарги вбачається, що 01.07.2020 р. ОСОБА_3 надіслав на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві повідомлення про кримінальне правопорушення, у якому повідомив, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 04580007 свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали завідомо неправдиві покази стосовно недостовірних методів ведення досудового слідства, вважає що даними особами вчинено кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 384 , ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 372 та КК України, про що прохав нести відомості до ЄРДР (а.с. 19).
На час розгляду скарги інформація про внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 від 01.07.2020 р. відсутня.
Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. визначено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній обєктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обовязковими для внесення до ЄРДР.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Заявник вказував на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 384 , ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 372 КК України .
Таким чином, не зважаючи на те, що заявник вважає заяву (повідомлення) від 01 липня 2020 року повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.
Отже, уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 01 липня 2020 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.
Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 01 липня 2020 року відмовити
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1