Справа № 709/1687/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
слідчого - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області клопотання слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився у с. Тимченки Чорнобаївського району Черкаської області, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освіта, неодруженого, непрацюючого, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій чи ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше несудимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .
В обґрунтування даного клопотання зазначалося, що 14 листопада 2020 року близько 01:00 ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_1 у приміщенні веранди домоволодіння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи свій єдиний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс останньому один удар ножем в область грудної клітини справа та один удар ножем в область грудної клітини зліва, спричинивши тілесні ушкодження у виді політравми, проникаючого двухстороннього поранення грудної клітини з пораненням легень, двосторонній гемоторакс, геморагічний та травматичний шок, що підтверджується довідкою з КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської районної ради» від 14 листопада 2020 року, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі та потерпілий ОСОБА_8 залишився живий.

За даним фактом 14 листопада 2020 року розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000359 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

14 листопада 2020 року об 11:20 ОСОБА_6 затриманий в порядку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, фактичний час затримання 10:45. Цього ж дня ОСОБА_9 з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1

ст. 115 КК України.

Під час допиту ОСОБА_6 в якості підозрюваного, останній свою вину визнав у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовується та підтверджується наступними матеріалами досудового розслідування: даними протоколу огляду місця події по

АДРЕСА_1 від

14 листопада 2020 року; даними протоколу огляду місця події в приміщенні

КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської районної ради» від

14 листопада 2020 року; протоколом затримання від 14 листопада 2020 року; показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 14 листопада 2020 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 14 листопада 2020 року; протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 ; протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_5 підтримали подане клопотання, просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому, і застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить їх запобігання. Зокрема, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, а тому йому загрожує реальна міра покарання.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник
ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечили та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації. Зокрема, захисник ОСОБА_7 стверджував, що має місце попередня кваліфікація, хоча у його підзахисного умислу на вчинення вбивство не було, як і будь-яких перешкод довести його до кінця. При цьому його підзахисний вину визнав, співпрацює зі слідством, взяв участь у слідчому експерименті. Крім того, просив врахувати, що його підзахисний має захворювання (діагноз не зазначається з метою дотримання лікарської таємниці), а в умовах тримання під вартою останній буде позбавлений можливості отримувати життєво необхідну терапію.
Заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов такого висновку.
Згідно зі змістом ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня
2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки.
При цьому Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.
У ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у
п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від
10 лютого 2011 року).
Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Посилання сторони обвинувачення на ймовірність вчинення підозрюваним однієї із дій, які вказані у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджені належними та допустими доказами.
Із досліджених доказів, які містяться в матеріалах клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки; переховуватиметься від органів досудового розслідування, знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливатиме на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення чи продовжить кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Надані стороною обвинувачення докази також не доводять обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки органами досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недоцільним для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід. При цьому слідчий суддя враховує стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 та необхідність в отриманні терапії, про що свідчить наявна в матеріалах клопотання копія медичної довідки від 16 листопада 2020 року (діагноз не зазначається з метою дотримання лікарської таємниці).
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному ОСОБА_12 залишати житло цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених
ст. 194 КПК України.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов переконання, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 - відмовити.
Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .
Заборонити ОСОБА_12 цілодобово залишати помешкання за адресою: АДРЕСА_2 до
16 січня 2021 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим (його родичами) у даному кримінальному провадженні, окрім як під час участі у слідчих діях.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_12 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали - 2 місяці, тобто до 16 січня 2021 року включно.
Виконання ухвали доручити Чорнобаївському ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1