Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
30.07.2020 394/597/20
1-кс/394/75/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Слідчий суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджене начальником Новоархангельського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури про продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пантазіївка Знам`янського району Кіровоградської області, який проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, зі слів має на утриманні малолітнього сина, працюючого слюсарем, а також незадовільним станом здоров`я, раніше судимого:

-22.02.1995 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 30.12.1996 року по відбуттю строку покарання;

-26.05.1999 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 196-1, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 81, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 08.01.2002 року по відбуттю строку покарання;

-20.10.2003 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 115 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 27.03.2004 року по відбуттю строку покарання;

-29.04.2005 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

-27.12.2005 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, 70, 71 Кримінального кодексу України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Здійснив втечу 19.09.2008 року;

-20.10.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 193, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст.185, ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 24.05.2013 року по відбуттю строку покарання;

-04.12.2014 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

-12,06.2015 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на строк 5 років позбавлення волі,

що підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152 КК України, ч.3 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и л а :

До Новоархангельського районного суду Кіровоградської області 29.07.2020 року надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152 КК України та ч. 3 ст. 187 КК України.

Своє клопотання слідчий обгрунтовує тим, що 04 червня 2020 року слідчим відділенням Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНПв Кіровоградській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000203, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Крім того, 4 червня 2020 року слідчим відділенням розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000206, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 4 червня 2020 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_4 прибув на територію домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи на меті вчинення дій сексуального характеру щодо господарки будинку ОСОБА_7 , проник у вітальну кімнату будинку, де силоміць кинув останню на ліжко.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 застосувавши фізичну силу відносно особи похилого віку, шляхом нанесення трьох ударів в область черевної частини тулубу, стягнув з ОСОБА_7 нижній одяг та використовуючи безпорадній стан потерпілої, який виник через страх за своє життя та здоров`я, вступив з останньою в статеві зносини проти її волі шляхом вагінального проникнення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України.

Крім того, 4 червня 2020 року близько 14 години 15 хвилин, ОСОБА_4 проник до вітальної кімнати житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 , маючи на меті особисте збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи корисливий мотив та мету, направлену на заволодіння чужим майном, вхопив рукою за ліве плече ОСОБА_7 та погрожуючи позбавити життя, наказав останній видати зі схованки наявні грошові кошти.

У такий спосіб ОСОБА_4 подолав у подальшому можливий опір потерпілої, яка є особою похилого віку та викликав своїми діями і словами страх за своє життя та здоров`я. Висловлені на її адресу погрози, потерпіла ОСОБА_7 сприймала як реальні.

Діючи під примусом ОСОБА_7 дістала з полиці в кухонній кімнаті будинку гаманець та передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 100 гривень.

Продовжуючи свої протиправні дії та скориставшись безпорадністю потерпілої, через застосоване ним фізичне насильство, ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном «Номі» І- 184, вартістю 320 гривень 00 копійок, який належав ОСОБА_7 на праві приватної власності.

Після чого, ОСОБА_4 разом із викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 420 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.187 КК України.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч. 3 ст. 187 КК України.

04.06.2020 року о 16.00 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень затримано ОСОБА_4 .

05.06.2020 року постановою начальника Новоархангельського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури кримінальні провадження №0000203 від 04.06.2020 року та №0000206 від 04.06.2020 року були об`єднані в одне провадження за №00000203.

05.06.2020 року в кримінальному провадженні №0000203 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020 року підозрюваному ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

30.07.2020 року підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово вчиняв тотожні корисливі злочини, скоїв злочин маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, злочин, у якому він підозрюється є умисним, насильницьким, таким, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження, особливо підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. З огляду на викладене, відповідно до ст.177 КПК України є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки, не працює, не має постійного джерела доходів, з чого вбачається, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, вважає його обгрунтованим та вказав на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, раніше підозрюваний вчинив втечу з місць позбавлення волі, а також намагався уникнути затримання його після вчинення ним інкримінованих йому в даному кримінальному провадженні правопорушень, вважає, що саме такий запобіжний захід забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував щодо продовження йому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою, де він постійно мешкає по АДРЕСА_1 , крім того, він має такий стан здоров`я, який не дозволяє йому перебувати в слідчому ізроляторі, йому необхідне лікування, тому просив змінити запобіжний захід, він буде з`являтися до слідчого і виконувати всі обов`язки.

Захисник підозрюваного заперечувала щодо продовження її підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, висловила думку щодо можливості зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, зазначила, що її підзахисний має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружився та має на утриманні малолітню дитину, до того ж здатний реально виконувати покладені судом зобов`язання.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000203 та №0000206 вбачається, що 04.06.2020 року було внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152 КК України та за ч. 3 ст. 187 КК України.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 152 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 187 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів

З копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та підтверджується рапортом чергового про вчинення розбійного нападу на ОСОБА_7 ;протоколом огляду місця події від 04.06.2020 року в домоволодінні ОСОБА_7 ; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 04.06.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.06.2020 року;повідомленням про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_4 від 05.06.2020 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 05.06.2020 року; протоколом впізнання особи за фотознімками від 13.07.2020 року; висновком судово медичної експертизи №53 від 30.06.2020 року; постановою прокурора про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи в підозрюваного ОСОБА_4 від 10.07.2020 року; протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 14.07.2020 року, іншими характеризуючими матеріалами на ОСОБА_4 .

Термін "обґрунтована підозра", згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Також не можна не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

При цьому, згідно з вимогами ст.178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152 КК України та ч.3 ст. 187 КК України.

Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини. Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою" не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Ч.3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, а відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, та перешкоджала кримінальному провадженню.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що місце проживання підозрюваного зазначено: АДРЕСА_1 . Підозрюваний неодноразово судимий, зійснив втечу з місць позбавлення волі, що підтверджується наямними у справі матеріалами, тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілу, чинити на неї тиск, оскільки вона проживає самотньо та переховуватися в подальшому від органів досудового розслідування та суду. При зазначенні наявності ризиків: впливу на свідків, ухилення від органів досудового розслідування та суду, переховування та вчинення інших правопорушень належно слідчим та прокурором в судовому засіданні належно обгрунтовано

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, а саме щодо зміни утримання під вартою на домашній арешт, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризик, який виправдовує тримання особи під вартою, не зменшився. Обставини особистого життя та соціальної адаптації у суспільстві свідчать про наявність певних ознак нестабільного характеру поведінки підозрюваного у звичайному житті, що дає підстави стверджувати те, що домашній арешт не забезпечить належних гарантій здатності самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів. Тримання під вартою підозрюваного, як запобіжний захід відповідає його особі, характеру та тяжкості діяння, які йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, тому підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу не має.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік та стан здоров`я,майновий стан, місце проживання, особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняті та непогашені судимості за корисливі злочини, і перебуваючи на волі без законного джерела доходів, підозрюваний може вчинити інший злочин, підозрюваний офіційно одружений, зі слів має на утриманні малолітню дитину, проте суддя дійшла висновку про відсутність міцних соціальних зв`язків, підозрюваний може вільно переміщатися по території України та виїжджати за кордон. За таких обставин суд визнає, що залишаючись на волі підозрюваний може перешкодити кримінальному провадженню, при цьому визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, без визначення розміру застави, що на думку суду буде достатнім запобіжним заходом та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Щодо належного надання медичної допомоги підозрюваному, який утримується в слідчому ізоляторі, слідчий суддя приймає до уваги положення законодавчих актів, що регулюють надання медичної допомоги особам, які утримуються в місцях позбавлення волі. Так, згідно вимог ст. 11 Закону України "Про попереднє ув`язнення" медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу визначається Кабінетом Міністрів України.

ПРАВИЛАМИ тримання осіб, узятих під варту, і засуджених у слідчих ізоляторах Державного департаменту України з питань виконання покарань, затверджених наказом Державного Департаменту з питань виконання покарань № 192 від 20.09.2000 року передбачено:

Пункт 9.1.1. медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична та протиепідемічна робота організовується згідно з вимогами чинного законодавства України про охорону здоров`я, а також наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18 січня 2000 р. "Про затвердження нормативно-правових актів з питань медико-санітарного забезпечення осіб, які утримуються в слідчих ізоляторах та виправно-трудових установах Державного департаменту України з питань виконання покарань".Для цього в слідчому ізоляторі організується медична частина.

9.1.2. У слідчому ізоляторі здійснюються:медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення оглядів та обстежень;виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності;амбулаторне і стаціонарне лікування методами і засобами, які рекомендовані інструктивно-методичними вказівками Міністерства охорони здоров`я України.

9.2.7. Особи, узяті під варту, і засуджені при потребі невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині слідчого ізолятора, направляються до найближчих лікувально-профілактичних закладів територіальних органів охорони здоров`я. Про направлення таких осіб до лікувального закладу сповіщається особа, яка розглядає справу, або орган, у провадженні якого перебуває справа. Відповідальність за своєчасний виклик медпрацівника, термінове вивезення хворого та його надійну охорону несе начальник установи. Для транспортування таких хворих до лікарні дозволяється використовувати машини швидкої допомоги органів охорони здоров`я із забезпеченням належної охорони.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183, ст. ст. 177 та 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про недоцільність визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доцільним продовжити підозрюваному ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя-
п о с т а н о в и л а :
Клопотання слідчого СВ Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_6 - задовольнити

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пантазіївка Знам`янського району Кіровоградської області дію обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 вересня 2020 року включно .
Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, підозрюваному для відома та направити для виконання начальнику ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор".
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя