Справа № 467/1049/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2020 року смт. Арбузинка

Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про виконання вимог ч.5 ст.72 КК України щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення,-

в с т а н о в и в:

02 жовтня 2020 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та зарахування йому у строк відбування покарання у межах кримінального провадження строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, а саме: в періоди з 16.05.2015 року по 06.08.2015 року та з 06.10.2014 по 06.08.2015 року.

Засуджений у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність.

Прокурор вважає, що клопотання засудженого підлягає задоволенню та зарахуванню у строк відбування покарання підлягає термін попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 04.10.2014 року по 12.02.2015 року та період з 15.05.2015 року по 22.06.2015 року, тобто по день набрання законної сили вироком суду.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

ОСОБА_4 відбуває покарання, призначене вироком від 22.06.2015 року Новобузького районного суду Миколаївської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.121 та ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання, призначеного за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2014 року, покаранням, призначеним за даним вироком, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Відповідно до розпорядження Новобузького районного суду Миколаївської області вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 червня 2015 року набрав законної сили 22.07.2015 року.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.3 цього закону підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

У відповідності до вимог, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 21 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі - Закон № 838-VIII), що набрав чинності 24 грудня 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України від 18 травня 2017 року №2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (далі закон №2046-VIII), яким внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України та викладено дану норму в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Вирішуючи питання щодо дії в часі положень ч.5 ст.72 КК України, Велика Палата Верховного Суду у Постанові № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року зазначила, якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст.5 КК України).

Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 рокудо 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_4 04.02.2014 року був засуджений вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, вираховуючи строк відбування покарання з часу його затримання з 04 жовтня 2014 року. Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою в Київському СІЗО №13 ДД ВП України. Відповідно до розпорядження Броварського міськрайонного суду Київської області вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2014 року набрав законної сили 12 лютого 2015 року.

Відповідно до ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 15.05.2015 року ОСОБА_4 було етаповано з Арбузинської ВК №83 до Миколаївського слідчого ізолятору для участі у підготовчому судовому розгляді кримінального провадження № 0001233.

ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.06.2015 року, яким його визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121 та ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.1 ст. 121 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_4 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання, призначеного за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2014 року, покаранням, призначеним за даним вироком, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Відповідно до розпорядження Новобузького районного суду Миколаївської області вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 червня 2015року набрав законної сили 22 липня 2015 року. Ухвалою від 05.10.2015 року Новобузького районного суду Миколаївської області про виправлення описки в резолютивній частині вироку зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання знаходження його під вартою з 04 жовтня 2014 року по 22 червня 2015 року включно.

Питання про зарахування в строк відбування покарання у виді позбавлення волі терміну попереднього ув`язнення з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України судом не вирішувалось.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Злочин, за який ОСОБА_4 засуджено за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.06.2015 року вчинено ним в листопаді 2013 року. Злочин, за який його засуджено вироком судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2014 року вчинено ним в жовтні 2014 року. Відтак, щодо ОСОБА_4 мають бути застосовані правила зарахування попереднього ув`язнення, визначені ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання оскільки, згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання засудженому необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення у Київському СІЗО з моменту його затримання 04.10.2014 року до набрання вироком від 04.12.2014 року Броварського міськрайонного суду Київської області законної сили, тобто до 12.02.2015 року та період перебування ОСОБА_4 в Миколаївському слідчому ізоляторі з на підставі ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області про його етапування в судові засідання від 15.05.2015 року по 22.07.2015 року, тобто по день набрання вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.06.2015 року законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В період з 12.02.2015 року до 15.05.2015 року ОСОБА_4 відбував покарання згідно вироку суду, що набрав законної сили і даний період не є попереднім ув`язненням, відтак даний період вірно зараховано йому Новобузьким районним судом Миколаївської області у строк відбуття покарання та підстави для зарахування даного період у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Засудженому ОСОБА_4 зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 04 жовтня 2014 року по 12 лютого 2015 року та з 15 травня 2015 року по 22 липня 2015 року з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1