Справа № 457/847/20
провадження №1-кп/457/104/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м.Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальне провадження № 457/847/20 (провадження1-кп/457/104/20) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 03.02.2015 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Золочівка, Золочівського району, Львівської області, українцем, громадянином України, з повною середньою освітою, одруженим, не працюючим, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимим 13.02.2014 року Буським районним судом Львівської області за ч. 1 ст.186 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, який 02.11.2015р. було замінено на 50 годин громадських робіт; 21.02.2020 року Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст.15 ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , тимчасово проживаючи в будинку АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , в період часу з 27 по 28 серпня 2014 року, перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку та маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із гаманця власниці будинку - ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 650 євро, вартістю 1 євро у співвідношенні до гривні станом на 28 серпня 2014 року 18,324973 гривень, а всього на загальну суму 11908 гривень та золотий ланцюжок вагою 4,96 грам, вартістю 992 гривні, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 12900 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, а по суті пред`явлення обвинувачення пояснив, що у 2014 році він працював у м.Трусквці, різноробочим на будівництві готелю. Він проживав на квартирі у ОСОБА_5 і 27.08.2014 року викрав у ОСОБА_5 650 Євро і золотий ланцюжок. В подальшому він ланцюжок здав в ломбард і гроші витратив на власні потреби.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду від неї надійшла заява в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти розгляду справи за ч. 3 ст. 349 КПК України, з приводу міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, на утримання має неповнолітню дитину, у потерпілої відсутні претензі до обвинуваченого, однак раніше судимий, офіційно не працевлаштований, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вирок Іванківським районним судом Київської області від 21.02.2020 року.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ч. 2 ст. 185 КК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів з врахуванням вироку Іванківського районного суду Київської області від 21.02.2020 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає обов`язки покладені на нього судом.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_3 рахувати з дати проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Суддя: ОСОБА_1