Провадження №1-кп/512/37/20
"19" серпня 2020 р. смт. Саврань
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Саврань, Савранського району, Одеської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2020 за №0000114, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , уродженця смт. Саврань Одеської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, відповідно до статті 89 КК України раніше не судимого, депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В середині червня місяця 2020 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи на території лісової ділянки лінійного типу, розташованої на околиці с. Вільшанка Савранського району Одеської області, де шукав металобрухт, з метою подальшого його продажу та отримання коштів для власних потреб, знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходилися предмети зовні схожі на набої до вогнепальної зброї в кількості 19 штук та вирішив взяти їх собі.

В цей же день та час, ОСОБА_4 діючи умисно, не маючи спеціального дозволу, з метою незаконного придбання бойових припасів, знайдених на території лісової ділянки лінійного типу розташованого на околиці с. Вільшанка Савранського району Одеської області, поклав їх до кишені, тим самим придбав вказані бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Після цього, в цей же день та час, достовірно знаючи про те, що знайдені ним металеві предмети є набоями до вогнепальної зброї, з метою носіння, ОСОБА_4 , в кишені свого одягу, умисно перемістив їх з лісової ділянки лінійного типу розташованої на околиці с. Вільшанка Савранського району Одеської області до місця свого постійного мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що знайдені металеві предмети є набоями до вогнепальної зброї, діючи умисно, не маючи законних підстав на придбання, носіння та зберігання бойових припасів та без отримання дозволу, обов`язковість якого регламентовано Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, з метою незаконного зберігання, з середини червня місяця 2020 року по 10.07.2020, умисно зберігав їх за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

10.07.2020 в період часу з 08:40 по 08:54, в ході проведення санкціонованого обшуку території домогосподарства, житлових будинків та господарських споруд, де фактичного мешкає ОСОБА_4 , а саме в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено 19 патронів до вогнепальної зброї, серед яких 15 (п`ятнадцять) патронів, є боєприпасами до спортивно-мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру - 5,6 мм. (22LR), гвинтівковими патронами кільцевого спалаху промислового способу виробництва (СРСР), призначені для стрільби в мисливській та спортивній нарізній вогнепальній зброї, а саме пістолетах системи «Марголіна», «BROWNING» та карабінах або гвинтівках, вітчизняного та іноземного виробництва відповідного калібру, до стрільби придатні.

4 (чотири) патрона належать до категорії боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру - 5,45 мм, є проміжним патроном (5,45x39), промислового способу виробництва (СРСР), та призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, а саме автоматів та ручних кулеметів системи «Калашнікова», до стрільби придатні.

Вказані патрони ОСОБА_4 умисно, придбав, носив та зберігав за місцем свого мешкання, без передбаченого законом дозволу.

Тобто, ОСОБА_4 здійснив незаконне придбання, носіння та зберігання 19 патронів, які являються боєприпасами та призначені для стрільби з різного роду нарізної вогнепальної зброї.

Згідно висновку експерта від 14.07.2020 № 497-Б надані на дослідження чотири патрона належать до категорії боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5.45 мм., є проміжним патроном (5,45х39), промислового способу виробництва (СРСР); надані на дослідження п`ятнадцять патронів є боєприпасами до спортивно-мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм (.22LR), гвинтівковими патронами кільцевого спалаху промислового способу виробництва (СРСР); надані чотири патрона призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, а саме автоматів та ручних кулеметів системи «Калашнікова», до стрільби придатні; надані п`ятнадцять патронів, призначені для стрільби в мисливській та в спортивні нарізній вогнепальній зброї, а саме пістолетах системи «Марголіна», «BROWNING» та карабінах або гвинтівках вітчизняного та іноземного виробництва відповідного калібру, до стрільби придатні.

Своїми умисними злочинними діями, які знайшли своє відображення у носінні, зберіганні та придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статі 263 КК України.

При цьому варто вказати, що час вчинення злочину - це певний часовий період, протягом якого вчинялося кримінальне правопорушення. Ця ознака впливає на кваліфікацію лише в тих випадках, коли вона передбачена в диспозиції відповідної статті Особливої частини КК України. Час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 263 КК України, не впливає на кваліфікацію дій винуватого. У справі установлено час вчинення злочину, який зазначено середина червня місяця 2020 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено).

Слід зазначити, що об`єктивну сторону злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, утворює носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв (далі - зброя) без передбаченого законом дозволу. Конструкція наведеної правової норми є бланкетною, тобто містить відсилання до спеціального закону, яким установлено одержання дозволу на зазначені вище дії.

Поняття «закон» на нормативному рівні не визначено. У теорії права існують два основних підходи до визначення цього терміна, що ґрунтуються на широкому та вузькому розумінні його змісту.

У вузькому значенні законом є письмовий нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України або всеукраїнським референдумом, підписаний та оприлюднений у порядку, встановленому Конституцією України та Законом України «Про регламент Верховної Ради України».

У широкому значенні поняття «закон» охоплює все законодавство і включає як закони у вузькому розумінні, так і підзаконні нормативно-правові акти - постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, накази міністерств та інших органів виконавчої влади тощо.

У КК України термін «закон» використовується як у широкому, так і у вузькому значенні.

Якщо в КК України поняття «закон» вжито у вузькому розумінні, нормативно-правовий акт конкретизується - обов`язково зазначається назва закону або ж за словом «закон» слідує слово «України».

У зазначений спосіб сконструйовані бланкетні норми, що містяться, зокрема, в абзаці другому частини першої статті 55 (строк позбавлення права обіймати певні посади як додаткового покарання у справах, передбачених Законом України «Про очищення влади»), частині третій статті 59 (визначення законом України переліку майна, що не підлягає конфіскації), частині першій статті 74 і частині першій статті 86 (застосування амністії на підставі закону України), пункті другому Примітки до статті 218-1 (вживання терміна «пов`язана з банком особа» у значенні, визначеному Законом України «Про банки і банківську діяльність»), статті 366-1 (подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції»).

Коли ж у тексті КК України слово «закон» вживається лише як узагальнююче поняття, воно використовується у широкому значенні, тобто може охоплювати як власне закони, так і інші акти чинного законодавства.

У такому значенні слово «закон» вжито у статті 263 КК України. У розумінні цієї статті «передбаченим законом дозволом» на поводження зі зброєю варто вважати дозвіл, що може бути встановлений будь-яким нормативно-правовим актом, у тому числі підзаконним.

Виходячи зі змісту статті 92 Конституції України правовий режим обігу зброї не належить до кола питань, які визначаються виключно законами України, тобто законами у вузькому розумінні.

Порядок поводження зі зброєю, в тому числі підстави і процедуру одержання спеціальних дозволів на її придбання, носіння і зберігання, на даний час установлено Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами (далі - Положення), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 (далі - Інструкція).

Зазначені Положення та Інструкція, зміст яких не суперечить Конституції України та іншим нормативно-правовим актам вищого рівня, у контексті застосування статті 263 КК України охоплюються поняттям «закон».

Тлумачення правових норм не може здійснюватись ізольовано від наслідків, які воно спричинить, зокрема з погляду захисту найвищих охоронюваних законом цінностей. Адже право не є «річчю в собі», а має бути чутливим до соціального контексту, в якому існує. На цьому акцентував увагу Конституційний Суд України в Рішенні від 02 листопада 2014 року № 15-рп/2004.

Верховенство права вимагає звернення насамперед до суті нормативних актів, покладених у їх основу принципів і мети в системному зв`язку з іншими джерелами національного законодавства і міжнародними стандартами. Зазначений підхід вимагає надання пріоритету внутрішньому наповненню правової норми над зовнішньою формою її вираження.

Зміст і призначення закріпленої у статті 263 КК України кримінально-правової заборони полягає насамперед у захисті суспільства й держави від найтяжчих насильницьких злочинів, умови для вчинення яких створює неконтрольований обіг зброї. Такі злочинні діяння є особливо небезпечними, адже ставлять під загрозу життя і здоров`я невизначеного кола осіб. Натомість згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей. З огляду на викладене, поводження з вогнепальною зброєю як предметом, пов`язаним із підвищеними ризиками, вимагає державного регулювання у спеціально дозвільний спосіб.

Водночас закону у вузькому розумінні, який би регулював питання, пов`язані з обігом зброї, в Україні станом на сьогодні не прийнято. За таких обставин критерієм законності/незаконності поводження із зазначеними предметами є дотримання/недотримання вимог, установлених Інструкцією та Положенням.

За умови ж застосування вузького підходу до розуміння поняття «закон» у статті 263 КК України всі дозволи на зброю, що були видані і видаються на підставі Інструкції та Положення, не вважатимуться передбаченими законом, а всі без винятку дії щодо зброї, в тому числі санкціоновані відповідними дозволами, набудуть протиправного характеру. Або ж межу між законним і незаконним поводженням із цими предметами буде втрачено, абсолютно весь обіг зброї, здійснюваний до прийняття спеціального закону як акта парламенту, опиниться поза сферою юридичного регулювання і фактично стане вседозволеним, що є несумісним із верховенством права й іншими принципами правової держави.

Зазначені вище аргументи підсилюються тією обставиною, що поняття вогнепальної зброї охоплює не лише мисливську і спортивну зброю, а й бойову: як стрілецьку, так і гранатомети, а також важке артилерійське озброєння (міномети, гармати, гаубиці, реактивні системи залпового вогню тощо). З огляду на викладене, з урахуванням суспільно-політичної обстановки в Україні, вільний обіг зброї може унеможливити належне виконання державою свого міжнародного зобов`язання щодо захисту права людини на життя, гарантованого статтею 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Разом з тим відсутність закону як акта парламенту, що визначав би порядок поводження зі зброєю, не означає правомірності такого поводження. За наведених обставин притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 263 КК України не призведе до погіршення правового становища осіб, котрі не мали жодного дозволу на зброю (ні встановленого законом у вузькому розумінні, ні передбаченого підзаконним нормативно-правовим актом), порівняно із ситуацією, якби такий дозвіл вимагався джерелом права вищого рівня - законом.

Застосування бланкетної норми статті 263 КК України у взаємозв`язку з правилами, викладеними у Інструкції та Положенні, не суперечить вимогам статті 7 Конвенції, пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України щодо застосування кримінальної відповідальності, зокрема вирішення питання про злочинність діяння, лише на підставі закону.

Конституційний Суд України в Рішенні № 6-рп/2000 від 19 квітня 2000 року (справа про зворотну дію кримінального закону в часі) розмежував загальний і конкретизований зміст бланкетної диспозиції норми кримінального закону.

Як зазначено в цьому рішенні, загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документарною формою відповідної статті (частини статті) Особливої частини КК України і включає положення інших нормативно-правових актів у тому вигляді, в якому вони сформульовані безпосередньо в тексті цієї статті (частини статті). Саме із загальним змістом відповідних правових норм пов`язана необхідність дотримання конституційних вимог про те, що виключно законом може визначатися діяння, яке є злочином, і положень статті 3 КК України щодо того, що злочинність діяння визначається тільки цим Кодексом.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції Конституційний Суд України пов`язує з її деталізацією іншими нормативно-правовими актами, які наповнюють кримінально-правову норму більш конкретним змістом, однак не впливають на її загальне формулювання, закріплене у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК України.

Зміст бланкетної диспозиції статті 263 КК України полягає у встановленні переліку дій щодо зброї, які за умови відсутності передбаченого законом дозволу визнаються злочинами. Вимоги Інструкції та Положення доповнюють зазначену кримінально-правову заборону детальною регламентацією підстав і процедури одержання дозволу, тобто встановлюють спеціальні критерії його законності. Таким чином, зазначені підзаконні нормативно-правові акти конкретизують зміст відповідних положень КК України, проте не підміняють їх як підставу кримінальної відповідальності.

Норми Інструкції та Положення, оприлюднених в установленому законом порядку, чітко визначають умови, за яких придбання, зберігання, носіння та інші дії щодо зброї санкціонуються державою і таким чином набувають правомірного характеру. З положень частини першої статті 263 КК України особа має можливість з достатньою точністю наперед передбачити, що за відсутності дозволу наведені дії становитимуть злочин і спричинять передбачені цим Кодексом правові наслідки.

З огляду на викладене, зміст диспозиції статті 263 КК України узгоджується з такими критеріями якості закону, як доступність і передбачуваність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справа № 288/1158/16-к, № судового рішення в ЄДРСРУ 82998245.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення вручено ОСОБА_4 29.07.2020.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Потерпілих від кримінального правопорушення немає.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення та пояснив, що в червні 2020 року він перебував на території лісової ділянки лінійного типу, розташованої на околиці с. Вільшанка Савранського району Одеської області, де шукав металобрухт та знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходилися предмети зовні схожі на набої до вогнепальної зброї в кількості 19 штук та вирішив взяти їх собі.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, запевнив суд, що в подальшому не вчинятиме правопорушень, а також попросив суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає себе винним.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також враховуючи те, що він та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, тому учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються; з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, провів скорочений судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що докази, які зібрані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

З огляду на зазначене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за вказаною статтею, як носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

У цьому випадку суд, оцінивши обставини справи, дійшов висновку, що обставини справи не свідчать про добровільність здачі зброї обвинуваченим.

Відповідно до частини третьої статті 263 КК України добровільна здача означає, що людина має можливість і надалі безперешкодно зберігати зброю, проте за власним бажанням (незалежно від причин та мотивів) передає її відповідному державному органу.

У даному випадку, як свідчать встановлені судами обставини, у правоохоронних органів була інформація про те, що засуджений зберігає боєприпаси, у зв`язку з чим ними був отриманий дозвіл на обшук домоволодіння, де вони могли зберігатися. Таким чином, визнання засудженим факту зберігання ним боєприпасів було зроблено за умов, коли він вже не мав можливість і надалі безперешкодно зберігати зброю.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 161/3885/16-к, № судового рішення в ЄДРСРУ 78628039.

При призначенні міри покарання для обвинуваченого суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке в силу частини 4 статті 12 КК України України є тяжким кримінальним правопорушенням, а також всі обставини кримінального провадження,

Крім того, суд приймає до відома досудову доповідь, надану Савранським РС філії ДУ «Центр пробації» з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення визначено як середній. Суд враховує висновок органу пробації, щодо можливості виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі оскільки він не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до довідки-характеристики, виданої Вільшанською сільською радою Савранського району Одеської області, ОСОБА_4 за період проживання в селі Вільшанка зарекомендував себе з позитивної сторони, по характеру врівноважений, стриманий, зауваження приймає спокійно, реагує на них адекватно, скарг та заяв на нього не надходило.

ОСОБА_4 відповідно до положень статті 89 КК України вважається таким, що не має судимості, проживає в с. Вільшанка Савранського району Одеської області, працездатний, але постійної роботи не має, на обліку як безробітний не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, визнає свою винуватість, критично ставиться до своєї протиправної поведінки, висловлює жаль з приводу вчиненого, а також виражає готовність підлягати кримінальній відповідальності.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , що передбачені статтею 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, при призначенні покарання суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частинами 1, 3 статті 76 цього Кодексу, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Савранського районного суду від 13 липня 2020 на речові докази по матеріалам кримінального провадження №0000114 - скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами пункту 4 частини 6 статті 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підтверджені витрати на проведення судової експертизи зброї від 14.07.2020. №497-Б за матеріалами кримінального провадження №0000114 відповідно до довідки про витрати на проведення судової експертизи зброї (а.с. ).

На підставі викладеного, керуючись статтею 50, пунктом 1 частини 1 статті 66, пунктом 1 частини 1 статті 67, частиною 1 статті 263 КК України, статтею 100, частиною 2 статті 124, частиною 1 статті 126, статтею 368, частиною 1 статті 369, статтями 370, 371, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі частин 1, 3 статті 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Савранського районного суду від 13 липня 2020 по справі №512/399/20, провадження №1-кс/512/110/20, на майно по матеріалам кримінального провадження №0000114 від 10.07.2020, а саме: на 15 патронів до мілкокаліберної зброї та чотири патрони до вогнепальної зброї, поміщені до криміналістичного сейф-пакету № INZ 1099222, які були вилучені 10.07.2020 в ході проведення санкціонованого обшуку домогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , в якому постійно проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Речові докази, приєднані до матеріалів кримінального провадження №0000114 від 10.07.2020, які згідно постанови слідчого СВ Савранського ВП ОСОБА_5 про визнання і приєднання речових доказів від 10.07.2020. знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Савранського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області, а саме: полімерний сейф-пакет з індивідуальним номером № INZ 1099222, в якому знаходяться 15 патронів до мілкокаліберної зброї та чотири патрони до вогнепальної зброї, які були виявлені та вилучені у ОСОБА_4 , - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави (за реквізитами: УК у м. Одесі / Малиновський район / 24060300, розрахунковий рахунок 5007, , банк Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області) витрати на проведення судової експертизи зброї від 14.07.2020. №497-Б за матеріалами кримінального провадження №0000114 від 10.07.2020 в сумі 817,25 грн (вісімсот сімнадцять грн двадцять п`ять коп.)

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим або його захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, а також прокурором в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку (п.п.1, 6 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України (ч.2 ст.394 цього Кодексу).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1