Справа № 461/5873/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2020 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальне провадження /внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001538 від 21.05.2020року/ про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

20.05.2020 року, у період часу з 22:20 год. по 22:40 год, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку №2 на площі Старий Ринок у м.Львові, будучи у стані алкогольного сп`яніння під час адміністративного затримання для складання адміністративного протоколу за ст.178 КУпАП, чинив активний фізичний опір працівникам правоохоронного органу командиру роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції (УПП) у Львівській області ОСОБА_6 та інспектору взводу №2 роти №1 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_7 , які представились, перебували у форменому одязі, під час несення служби та, діючи відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», прибули на виклик про бійку за вказаною адресою, а саме: розмахував руками наносячи удари по руках патрульних та не дозволяючи таким чином одягнути кайданки, а також, під час поміщення у автомобіль, наніс удар ногою по корпусу патрульної машини.
Продовжуючи свої злочинні дії, приблизно о 23 год. 11 хв., того ж дня, ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті прийому громадян у приміщенні адміністративної будівлі Галицького ВП ГУНП у Львівській області, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Мартовича, 2, наніс удар правою рукою в ліве плече командиру роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції (УПП) у Львівській області ОСОБА_6 , який намагався його заспокоїти та вимагав припинити хуліганські дії, спричинивши останньому фізичний біль.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України визнав повністю та беззастережно, пояснив суду про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказав, що факти та докази свого обвинувачення не оспорює.

27.07.2020 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності ст.ст.468 - 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України і зобов`язується її беззастережно визнати в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.342 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинувачем про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав беззастережно.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком і повністю розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також, судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання), підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, беручи до уваги конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, мотив та ступінь тяжкості вчинених ним суспільно-небезпечних дій, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 27.07.2020 року органом обвинувачення з ОСОБА_4 слід затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Вирішуючи питання про розмір штрафу, судом враховано наступне.

За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст.4 КК України).

Санкцією ч.2 ст.342 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

01.07.2020 року набули чинності зміни до ч.2 ст.342 КК України, згідно якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до двох років. (Закон № року №2617-VIII від 22.11.2018). При цьому, даним законом диспозицію ч.2 статті 342 КК України змінено не було.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Враховуючи, що санкцією ч.2 ст.342 КК України, в редакції закону №2617- VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01.07.2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.2 ст.342 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу).

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов не заявлено.

Речових доказів у справі немає.

Запобіжний захід у справі відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.07.2020 року в межах кримінального провадження №0001538 від 21.05.2020року року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

З підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1