справа №176/1107/20
провадження №1-в/176/253/20
УХВАЛА
Іменем України

27 липня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, в режимі відеоконференції, подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, судимого вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , представника державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із поданням, узгодженим із спостережною комісією виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має 7 заохочень, стягнень не мав, працевлаштований на посаді різноробочим (пекар) пекарного цеху, виконує роботи з благоустрою території та приміщень колонії, до праці ставиться сумлінно, виконавчих листів не має.

Представник державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав подання із зазначених в ньому підстав та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 , вважаючи подання передчасним, заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого. При цьому просив звернути увагу на те, що ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, при цьому йому залишилось відбувати значний строк покарання. Також вказував на формальність отриманих засудженим заохочень.

Засуджений ОСОБА_4 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, зазначаючи на повній спокуті своєї вини, просив суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думки учасників, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 судом встановлено, що останній є судимим вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 217 року за ч. 2 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі.

Відбуваючи покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, на даний час ОСОБА_4 відбув більше 2/3 строку покарання і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Разом з тим, згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Із доданої до матеріалів подання характеристики засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній протягом всього строку відбування покарання характеризується позитивно, задіяний в господарській обслузі установи різноробочим пекарного цеху, приймає участь в обробці та забезпеченні їдальні установи продуктами харчування, виконує двогодинні роботи, також залучається до робіт з благоустрою колонії, до суспільно-корисної праці відноситься добре, підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, провинну в скоєному злочинні визнає в заподіяному розкаюється.

Крім того, із наданої суду довідки про заохочення та стягнення, а також витягів з наказів державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про заохочення засуджених, що маються в особовій справі засудженого, судом встановлено, що у ОСОБА_4 мається 8 заохочень у вигляді подяк, які отримані ним 18 квітня 2018 року, 27 грудня 2018 року, 12 квітня 2019 року, 22 липня 2019 року, 08 жовтня 2019 року, 26 грудня 2019 року, 31 березня 2020 року та 30 червня 2020 року.

Наведене свідчить про досягнення позитивних зміни у поведінці засудженого в період відбування покарання.

Однак, не зважаючи не викладене, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним збутом особливо небезпечних наркотичних засобів. При цьому, до кінця строку відбуття ним покарання залишається досить тривалий проміжок часу.

До того ж, як встановлено судом, більша частина отриманих засудженим заохочень застосовувалися до ОСОБА_4 в період часу, що безпосередньо передував розгляду питання застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.

Зазначені вище обставини жодним не доводять досгнення виправлення засудженим у період відбування покарання, що є однією із головних умов для застосування умовно-дострокового звільнення.

За викладених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 81 КК України та у відповідності із ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1