Справа 556/1384/20
Номер провадження 1-кп/556/33/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Рядок статзвіту № 55

15.01.2021

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження №0000342 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, не працюючого, -

за ч. 1 ст. 162, ч.3 ст.15 - ч.1 ст.152 КК України;
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 незаконно проник до житла та вчинив замах на зґвалтування при наступних обставинах.
Так, 28.07.2020 року приблизно о 23 год. 25 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою протиправного проникнення до чужого житла, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла інших осіб, всупереч волі власника житлового будинку, шляхом віджиму вікна, незаконно проник до житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 і належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , чим грубо порушив основоположні конституційні принципи недоторканості права приватної власності громадян, передбачені с.30 Конституції України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному проникненні до житла, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім того, 28.07.2020 приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи те, що ОСОБА_4 знаходиться одна за місцем проживання, зокрема в будинку АДРЕСА_2 , з метою вчинення дій сексуального характеру без згоди потерпілої особи, приховавши своє обличчя, вдягнувши футболку та капюшон на голову, після протиправного проникнення до будинку, увійшов у спальну кімнату даного будинку, де виявивши ОСОБА_4 , з метою зґвалтування, тобто вступу з нею в статеві зносини всупереч її волі, озвучив свій намір та діючи умисно, подавив супротив останньої, тобто повалив і утримав потерпілу на ліжку, в ході чого руками стискав її тіло і долонею руки прикривав рот, тим самим не даючи їй можливість покликати на допомогу.

Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 , з метою того аби не бути викритим та впізнаним потерпілою, насильно провів її до виходу з кімнати, вимкнув світло, а за тим завів її до кухні в даному житловому будинку, де побачивши кухонний ніж, взяв його в праву руку та навів в сторону потерпілої з вимогою припинити спротив, тим самим, своїми діями висловив погрозу застосування насильства.

Однак, в цей момент ОСОБА_4 , зірвала одяг з обличчя ОСОБА_6 , впізнала його та почала чинити супротив, який не зміг подавити нападник, у зв`язку з чим, останній припинив дані протиправні дії і втік з місця події так як з поміж іншого, остання озвучила, що попередньо, повідомила про підозрілий шум на території господарства своїм родичам та те, що до її помешкання вже прямують на допомогу.

Таким чином, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 , він не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто вступу з ОСОБА_4 в статеві зносини без добровільної згоди потерпілої.

Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на вчинення зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникнення в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, що не було завершено з причин, що не залежали від волі порушника, який не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, підтвердив фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті, відмовився від дачі показань в судовому засіданні, пояснив, що щиро розкаюється у вчиненому злочині, соромиться свого вчинку, і вчинив його тільки під впливом алкоголю, повністю відшкодував заподіяну потерпілій шкоду та попросив у неї вибачення, усвідомив незаконність своїх дій, просив його суворо не карати та запевнив суд у тому, що більше не вчинить злочинів.

Потерпіла в своїх поясненнях підтвердила фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, пояснила, що перебуваючи в спальній кімнаті, ОСОБА_8 однозначно висловлював намір згвалтувати її, однак вона пручалась і намагалась вирватись. В кухні будинку їй вдалось зірвати з голови нападника капюшон і футболку, які закривали обличчя, і вона впізнала свого учня ОСОБА_9 , повідомила йому, що вже покликала на допомогу родичів, після чого обвинувачений пригорозив їй розправою в разі, якщо вона комусь розповість про цю подію, і втік. Під час нападу вона сильно налякалась, зазнала стресу, приниження. На даний час заподіяна злочином моральна шкода їй повністю відшкодована, ОСОБА_8 вибачився за свій вчинок. Тому вона клопоче про залишення цивільного позову без розгляду, просить не позбавляти ОСОБА_9 волі, сподівається, що він більше не зробить протиправних дій і зробить для себе висновки.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим та пояснень потерпілої, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, стверджується також іншими доказами - заявою потерпілою (т.1 а.с.11, 20), протоколом огляду місця події, під час якого виявлено сліди віджиму вікна в будинку потерпілої та ніж (т.1 а.с. 28-30), заявою про добровільну видачу ОСОБА_10 футболки та протоколом її огляду (т.1 а.с.31-34), висновками судово-медичної експертизи, в ході яких у ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження (т.1 а.с.46, 57), протоколами слідчих експериментів, проведених з потерпілою та обвинуваченим (т.1 а.с.59-61, 88-90).

Таким чином, проаналізувавши і оцінивши всі докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення повністю доведено винуватість ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.15 - ч.1 ст.152 КК України і вірно кваліфіковано його дії.

При обранні розміру та виду покарання щодо обвинуваченого, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, відомості, що характеризують особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_6 посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та психіатра, не працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , у відповідності до ст.66 КК України, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину, повне відшкодування заподіяної злочином шкоди, що підтверджується матеріалами досудового розслідування, заявою, розпискою та поясненнями потерпілої.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також відомості про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, викладену у досудовій доповіді та рекомендації органу пробації, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства та відбування покарання, у зв`язку із чим вважає за необхідне обрати йому міру покарання в межах санкцій вказаних статей, з урахуванням вимог ст.68 КК України, із визначенням остаточної міри покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих мір покарання більш суворою у відповідності до правил ч.1-3 ст.70 КК України, та із звільненням його від покарання за правилами ст.ст.75, 76 КК України.

Судові витрати в даному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального процесу не застосовувались, цивільний позов потерпілої підлягає залишенню без розгляду у відповідності до поданої нею заяви.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 ч.9 КПК України.

Враховуючи сукупність вказаних обставин, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Остаточну міру покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначити у відповідності до ч.1, 2 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворої міри покарання більш суворою у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із однорічним іспитовим строком.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов"язки, згідно ст.76 КК України:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

У відповідності до ч.9 ст.100 КПК України речові докази - ніж повернути потерпілій, футболку - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області прокурором, потерпілими, їх представником, обвинуваченими, їх захисниками та законним представником неповнолітнього обвинуваченого. Апеляцію на вирок може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Після проголошення, копію вироку невідкладно вручити прокурору, обвинуваченому. Направити копії вироку потерпілому, захиснику.

Суддя: