ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001056 від 28.10.2020 року відносно:
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, Тернопільської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця за контрактом на посаді навідника 1 відділення охорони 1 взводу охорони 1 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-14.09.2012 року за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 1 ст. 187, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-17.06.2013 року за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 02.12.2014 року умовно-достроково на 2 місяці 28 днів,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді навідника 1 відділення охорони 1 взводу охорони 1 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду крім воєнного стану, о 08 годині 00 хвилин 11.09.2020 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та до теперішнього часу продовжує ухилятись від проходження військової служби, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 408 КК України, визнав в повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що дійсно залишив військову частину 11.09.2020 року у зв`язку з сімейними обставинами. У вчиненому щиро розкаявся, просить суворо не карати.

За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 408 КК України за кваліфікуючими ознаками дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, стан здоров`я, те, що особа осудна, працездатна, проходить військову службу в військової частині НОМЕР_1 , на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має посередню службову характеристику, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, визнання вини в повному обсязі, а також наявність обставин, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, враховуючи відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність пом`якшуючих обставинта відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, в межах санкції ч. 3 ст. 408 КК України у вигляди позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків на підставі ст. 76 КК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1