УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/11795/20

Провадження № 1-в/638/758/20

20.11.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю представника заявника ОСОБА_4

з участю засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з поданням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 Кримінального кодексу України.

Представник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, просив суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 наполягав на задоволенні подання, оскільки сумлінною працею та ставленням до праці довів своє виправлення.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Вивченням матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 02.12.2017 року Лисичанським міським судом Луганської області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці, на підставі статті 71 Кримінального кодексу України частково приєднане невідбуте покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 12.03.2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 роки 10 місяців позбавлення волі.

Початком строку відбування покарання є 20.03.2018 року, а кінцем строку відбування покарання 20.01.2021 року. Станом на 20.11.2020 року невідбута частина строку складає 02 місяці.

В місцях позбавлення волі знаходиться з 21.03.2018 року, під час тримання в державній установі «Старобільський слідчий ізолятор» вимог режиму тримання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, до праці не залучався.

Вивченням даних про особу засудженого та даних, що характеризують засудженого під час відбування ним покарання, встановлено наступне.

З 26.04.2018 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)». 12.03.2020 року був переведений для подальшого відбування покарання до дільниця соціальної реабілітації державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Неодноразово був заохочений адміністрацією установи.

Працевлаштований на виробництві установи на посаді «підсобний робітник». Приймає активну участь у суспільно - корисній праці. Проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, зразково виконує цю роботу, надає допомогу у оформленні наочної інформації. До праці ставиться сумлінно, чесно виконує свої трудові обов`язки. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується у роботі та побуті, здійснює за ними належний догляд. Виконує роботи із самообслуговування. Не допускає порушень вимог правил пожежної безпеки і правил безпеки праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, має позитивну соціальну спрямованість, подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, прагне до підвищення загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою, читає художню та духовну літературу, участь у роботі самодіяльних організацій не приймає, однак проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи.

За характером врівноважений, стриманий, відповідальний, у скоєному злочині розкаюється. Згідно медичної довідки працездатний, під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував. В особистості засудженого відбувся процес позитивних змін, проявляє готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Має три заохочення подяки: 14.08.2019 року, 16.01.2020 року, 08.04.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Стягнень не має.

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» запровадження даного правового інституту, має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у вказаній постанові в пункті 17, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до частини 2 статті 81 Кримінального кодексу України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки, тобто активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання тощо.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. Під час прийняття рішення про застосування умовно-дострокового звільнення, повинна вивчатися поведінка засудженого протягом усього строку відбування покарання, його ставлення до вчиненого та до режиму відбування покарання, активну участь у суспільному житті установи виконання покарань.

Відповідно до частини 3 статті 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з частиною 1 статті 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Аналіз відомостей, що містяться в особовій справі ОСОБА_5 , дані про особу засудженого та його поведінку за весь час відбування покарання свідчать про те, що на час звернення із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання дають суду достатні підстави дійти до твердої переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

За вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 02.12.2017 року ОСОБА_5 засуджений за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, що у відповідності із статтею 12 Кримінального кодексу України, є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

Оскільки на теперішній час ОСОБА_5 відбув більше 1/2 частин строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, суд вважає можливим задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Керуючись ст. 537 ч. 1 п. 2, ч. 4 ст. 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 Кримінального кодексу України, - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно достроково на невідбутий строк 2 (два) місяці.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з моменту оголошення.

Головуючий