справа №619/658/21
провадження №1-кп/619/176/21
ВИРОК
іменем України

05 лютого 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданнікримінальне провадження № 0001125 від 09.11.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз: -21 березня 2018 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року скасовано звільнення від відбуття покарання та направлено для відбуття призначеного покарання, 01.09.2020 звільненого по відбуттю покарання;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_3
захисникаОСОБА_5 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
09 листопада 2020 року ОСОБА_3 знаходився в приміщенні будівельного вагончика, розташованого на присадибній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , де тимчасово мешкав протягом двох тижнів з дозволу власниці ОСОБА_6 . Того ж дня, приблизно о 18 годині до ОСОБА_3 прийшов раніше знайомий ОСОБА_7 , після чого останній разом з ОСОБА_3 у приміщенні будівельного вагончику спілкувалися та вживали алкогольні напої. Під час спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, які виразились в словесній образі з боку ОСОБА_7 на адресу ОСОБА_3 , під час якого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , реалізуючи який, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останнього, діючи з цією метою, він стоячи поряд з кухонним столом взяв правою рукою кухонний ніж заводського виготовлення, який складається з руків`я і клинка, загальною довжиною 30 см, з руків`ям із полімерного матеріалу чорного кольору, циркулярно обмотаного ізоляційною стрічкою чорного кольору, що лежав на столі та використовувався для нарізання їжі, та зробив декілька кроків у бік ОСОБА_7 , який знаходився в положенні сидячи на дивані, на відстані 2-х метрів від кухонного столу, тим самим скоротивши відстань між ними та наніс вказаним ножом один удар в область грудної клітини ОСОБА_7 , від яких останній осунувся на дивані і перестав подавати ознаки життя. Близько 18 год 25 хв ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 помер, витяг труп останнього за межі ділянки на відстань приблизно 50 метрів від вищевказаного будівельного вагончику та залишив за парканом, де його обуло виявлено під час огляду місця події 09.11.2020 о 21 год 14 хв з тілесними ушкодженнями. В результаті вищевказаних, протиправних дій ОСОБА_3 згідно висновку судово-медичної експертизи № 243-ДТ/20 від 11 січня 2021 року ОСОБА_7 були нанесені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного пошкодження грудної клітки, з виникненням ранового каналу, що бере свій початок від рани на передній поверхні грудної клітки, та проходить через підшкірно-жирову клітковину, м`язи грудей, проникаючого в ліву плевральну порожнину з ушкодженням серця. Направлення ранового каналу з переду-назад. Вказане колото-різане поранення виникло в результаті однократної дії предмету, який має колото-ріжучі властивості по типу клинка ножа, який був односторонньо гострий, гострокінцевим, мав «П»-образний обушок з вираженими ребрами. Вищевказане поранення привело до гострої крововтрати, що явилось безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 , яке має причино-наслідковий зв`язок з одержаним тілесним пошкодженням та причиною смерті. По ступеню тяжкості проникаюче колото-різане пошкодження грудної клітки з пошкодженням серця носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факти і обставини його вчинення, так як це зазначено вище.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Вина обвинуваченого у вчиненні вище зазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим ОСОБА_3 , визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Відповідно до пунктів 1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, визнається судом обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 .

Мотиви призначення покарання.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.
Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи».
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення до вчиненого та наслідків дій винного, який свою вину вчиненні злочину, визнав повністю.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2020 року (справа № 619/4832/20 провадження № 1-кс/619/1146/20) було накладено арешт на майно: 3 СПВ, які поміщені на ВЛС; недопалок з поверхні підлоги; РБК з диванного поручня; РБК з поверхні підлоги (сліди волочіння); РБК з ґрунту; змив на ватну паличку з поверхні дверей; змив на ватну паличку з вимикача світла; змив з правої руки; ніж довжиною 31 см, довжина леза 19 см.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 13 листопада 2020 року (справа № 619/4832/20 провадження № 1-кс/619/1155/20) було накладено арешт на майно: куртку з капюшоном чорного кольору, джинси синього кольору, галоші резинові чорного кольору.
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року (справа № 619/4832/20 провадження № 1-кс/619/1262/20) було накладено арешт на майно: 1) штани синього кольору з биркою з написом «Stalker»; 2) сорочку білого кольору з чорним комірцем на передній стороні якої мається нашарування речовини бурого кольору та землі; 3) труси х/б чорного кольору «Insamc»; 4) куртку бежевого кольору з написом «Mcross» на передній стороні куртки мається нашарування речовини бурого кольору та землі; 5) пару чорних черевиків.

Відповідно до пункту 4 частини 9 статті 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується.

Арештоване майно не має ніякої цінності і не може бути використане, у зв`язку з цим підлягає знищенню.

Відповідно до статей 124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням вимог статей 176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо нього.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 100, 124, 126, 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покаранняу виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 09 листопада 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Речові докази по справі: 3 СПВ, які поміщені на ВЛС; недопалок з поверхні підлоги; РБК з диванного поручня; РБК з поверхні підлоги (сліди волочіння); РБК з ґрунту; змив на ватну паличку з поверхні дверей; змив на ватну паличку з вимикача світла; змив з правої руки; ніж довжиною 31 см, довжина леза 19 см; куртку з капюшоном чорного кольору; джинси синього кольору; галоші резинові чорного кольору; штани синього кольору з биркою з написом «Stalker»; сорочку білого кольору з чорним комірцем на передній стороні якої мається нашарування речовини бурого кольору та землі; труси х/б чорного кольору «Insamc»; куртку бежевого кольору з написом «Mcross» на передній стороні куртки мається нашарування речовини бурого кольору та землі; пару чорних черевиків, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, - знищити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення в Харківському НДЕКЦ МВС України експертизи № 10/1/1527СЕ-20 від 27.11.2020 у розмірі 2 451,75 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1