КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/3934/2020 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2020 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.08.2020 року, із визначенням застави у розмірі 6 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 14 083 400 гривень відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність підозри у вчиненні ним зазначеного кримінального правопорушення, необхідність проведення слідчих дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2020 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що органом досудового розслідування у поданому клопотанні, жодним чином не наведено процесуальне обґрунтування існування обставин, які б підтверджувалися відповідними матеріалами і давали достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Твердження про ризики, зазначені в клопотанні, на думку сторони захисту, є хибними та надуманими: ґрунтуються виключно на припущеннях і не підтверджуються фактичними даними, які містяться у конкретних матеріалах. Не наведено належних відомостей про існування зазначених ризиків і в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Повідомлена підозра у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України є необґрунтованою, оскільки в матеріалах справи наявні процесуальні джерела доказів та фактичні дані, які прямо заперечують факт вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Такими доказами, зокрема, є: висновок експерта №17-1/552, 10-541 від 28 лютого 2020 року, висновок експерта №11-1/125, 10-540 від 12 березня 2020 року, висновок експерта №11-1/122 від 28 лютого 2020 року. Таким чином, слідчий суддя при постановленні оскаржуваного рішення, неповно дослідив всі обставини щодо причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, продовжуючи підозрюваному строк тримання під вартою, суд першої інстанції, не навів належного обґрунтування та мотивів неможливості застосування щодо ОСОБА_9 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Також, сторона захисту в своїй апеляційній скарзі звертає увагу колегії суддів і на неправомірність визначеного розміру застави у кримінальному провадженні. Так, з огляду на зміст ухвали, є незрозумілим, чому саме застава у розмірі 14 083 400 гривень може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Такий висновок слідчого судді, захисник підозрюваного вважає необґрунтованим, оскільки слідчий суддя, визначаючи розмір застави, не спирався ні на фактичні дані щодо майнового стану підозрюваного, його доходів та сімейного стану.

Окрім цього, продовження строку тримання під вартою саме до 25 серпня 2020 року, судом першої інстанції також належним чином необґрунтовано.

Заслухавши доповідь судді, думку захисників та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001032, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

25.03.2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.03.2020 року відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.05.2020 року включно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.05.2020 року досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001032 від 22.02.2020 року продовжено до 25.08.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.05.2020 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 17.07.2020 року, із визначенням застави у розмірі 1 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 102 000 гривень.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 11.06.2020 року скасовано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.05.2020 року, постановлено нову, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.07.2020 року, із визначенням застави у розмірі 14 083 400 гривень.

07.07.2020 року слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, а також враховуючи те, що для закінчення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, строк тримання під вартою ОСОБА_9 підлягає продовженню.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2020 року вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою до 25.08.2020 року, із визначенням застави у розмірі 6 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 14 083 400 гривень.

Під час розгляду клопотання про продовження щодо ОСОБА_9 строку тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, суд першої інстанції встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні органу досудового розслідування.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Таким чином доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, як вважає колегія суддів, є на даний час такими, які не заслуговують на увагу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Доводи апелянта щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.

Крім того, відсутні підстави і вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_9 на свободу.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у зв`язку з чим посилання сторони захисту про неналежне обґрунтування слідчим суддею неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, також є неспроможними.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність визначеного розміру застави у кримінальному провадженні, то, як вважає колегія суддів апеляційного суду, він є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, врахувавши зміст ч. 5 ст. 182 КПК України та рішення колегії суддів від 11.06.2020 року, правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам вказаної норми закону.

Інші посилання сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, також є недоведеними та не можуть слугувати підставою для скасування рішення слідчого судді.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.08.2020 року, із визначенням застави у розмірі 6 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 14 083 400 гривень відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 , - без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4