Провадження № 1-кс/537/757/2020
Справа № 537/2803/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2020 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, де просить накласти арешт на речові докази, а саме: три футболки червоного кольору, четверо штанів чорного кольору, які вилучено 29.08.2020 в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001129 від 14.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Так, 12.07.2020 близько 02 год. ночі в приміщенні кафе «Афіни» невстановлена особа нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 , 1987 р.н. 29.08.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , вилучено: три футболки червоного кольору та четверо штанів, які визнано речовими доказами. Беручи до уваги те, що вилучене майно, могло зберегти на собі сліди та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою його збереження прокурор просить накласти на вилучене майно арешт.
Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву згідно якої просить клопотання розглядати без його участі, клопотання підтримує.
Власник майна на яке прокурор просить накласти арешт ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить клопотання розглядати без його участі та участі ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання не заперечує.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Як встановлено в судовому засіданні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001129 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Згідно витягу з кримінального провадження вбачається, що 12.07.2020 близько 02 год. ночі в приміщенні кафе «Афіни» невстановлена особа нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 , 1987 р.н.
На час розгляду клопотання, письмову підозру у вчиненні кримінального правопорушення за описаним вище фактом будь-якій визначеній фізичній особі не вручено.
Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.08.2020 в рамках кримінального провадження № 0001129 надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_4 , з метою виявлення одягу, в якому він був одягнений 12.07.2020 під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (футболка або сорочка темного (червоного) кольору з коротким рукавом, штани темного кольору, ремінь чорного кольору, з можливими слідами РБК), знарядь злочину (кастет, пістолет), а також інформації шляхом копіювання, яка міститься в мобільному телефоні, який належить ОСОБА_4 .
Згідно протоколу обшуку від 29.08.2020, складеного заступником начальника СВ ВП № 1 ОСОБА_7 , під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: три футболки червоного кольору, четверо штанів чорного кольору.
Постановою про визнання речовими доказами від 29.08.2020, зазначене вище майно визнано в якості речових доказів по кримінальному провадженню № 0001129 від 14.07.2020 та передано до камери зберігання речових доказів ВП №1 КВП ГУНП в Полтавській області.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2, ч. 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно п. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, може бути доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на речові докази, а саме на три футболки червоного кольору, четверо штанів чорного кольору, які належать ОСОБА_4 , що було вилучено 29.08.2020 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , з позбавленням права розпорядження та користування.
Копію ухвали направити прокурору, слідчому, власнику майна.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1