Справа № 522/2573/19
Провадження № 1-кп/522/1831/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000194 від 21.01.2019 року, № 0000608від 31.03.2020 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-28.07.2009 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України - 2 роки і/с;

-14.02.2014 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 03.09.2014 р. по відбуттю строку покарання,
-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 289 ч. 2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2019 року у ОСОБА_4 та невстановленої органом досудового розслідування особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, які в нічний час перебували у дворі будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна - електричного прожектору освітлення, розташованого на стіні зазначеного будинку.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та заздалегідь домовившись про його спільне викрадення, 20.01.2019 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 та невстановлена органом досудового розслідування особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та їх злочинні дії залишаться непомітними, умисно, з корисливих мотивів, викрали з стіни зазначеного будинку електричний прожектор освітлення торгової марки «VIDEX», вартістю 550 гривень, який належить ОСОБА_10 .

Таємно викравши майно ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та невстановлена органом досудового розслідування особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, намагались покинути місце скоєння ними кримінального правопорушення, але розпорядитись викраденим майном не змогли, так як були викриті мешканцями вищевказаного будинку та ОСОБА_4 разом був затриманий у дворі будинку АДРЕСА_2 мешканцями будинку, а невстановлена органом досудового розслідування особа покинула місце скоєння кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 31.03.2020 р. приблизно о 04:20 год., ОСОБА_4 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачив припаркований мопед марки «Honda Dio AF-35», чорно-сірого кольору, після чого у нього виник раптовий намір на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , підійшов до вищевказаного транспортного засобу та за допомогою фізичної сили рук та ніг покотив його в невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , провину в інкримінованому йому злочинах, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладеного в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочинах, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів повністю доведена.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України та діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч. 2 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів (які відповідно до ст. 12 КК України є середньої тяжкості та тяжким злочинами), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, добровільне відшкодування збитків в повному обсязі, Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, суд також враховує відсутність збитків, а саме, те, що скоєними злочинами не заподіяно потерпілим шкоди, про що говорить відсутність позовних заяв, бажання обвинуваченого надати йому можливість стати на шлях виправлення без позбавлення волі, також враховує знаходження ОСОБА_4 вісім місяців в умовах фактичного покарання і ту обставину, що певний строк умовний, що безумовно буде стимулювати обвинуваченого виправитись, ставши на шлях виправлення, вважає за можливе застосувати до нього дію ст.ст. 75; 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов та процесуальні витрати по справі заявлені не були.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 289 ч. 2КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, змінити на особисте зобов`язання, а після вступу вироку в законну силу скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2020 року про арешт майна скасувати.

Речові докази: куртку темно-синього кольору бренду «Н&М», кросівки «NIKE» синього кольору з білими вставками після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 ; мопед марки «Honda Dio AF-35», чорно-сірого кольору вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_9 ; DVD-R диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

01.12.2020