УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000539 від 18.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000539 від 18.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: на майно (речові докази), які були вилучені в результаті проведення обшуку офісного приміщення АДРЕСА_1 .

Проведеними заходами встановлено, що ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» сформовано податковий кредит з ПДВ від підприємств ТОВ «РЕКОРД СІСТЕМ», ТОВ «ЗАХІДНА ТОРГОВА ОРГАНІЗАЦІЯ» та ТОВ «АЗОНЕКС» які здійснюють придбання товару «Суміш вугілля кам`яного» за рахунок основних постачальників ТОВ «ЛІВЕЙ» (код ), ТОВ «ТІНГ ТРАНС» (код ), які в свою чергу здійснюють придбання даного виду товару через підприємства транзитно-конвертаційного характеру ТОВ «ВЕСТА ПРОФІ» (), ТОВ «ВАН ПРАЙ» (код ), ТОВ «НОРКА ГРУП» (код ), ТОВ «МЕЙЛЕРС» (код ), ТОВ «АГРЕГАТНИЙ СТАН» (), ТОВ «ТІНГ ТРАНС» () та ТОВ «ЕНЕРГОРЕСУРС КОМПАНІ» (код ) які в свою чергу по ланці придбання товару через своїх постачальників ТОВ «НІПІМПЕКС» (код ), ТОВ «ОУЕН ПРОФІТ» (код ), ТОВ «АРТІКА СТРОЙ» (код ), ТОВ «ТРЕНТ НОРМА» (код ), ТОВ «ДІВАСТА ЮА» (код ), ТОВ «КОПІЕН ПРАЙМ» (), ТОВ «ПОВЕР ГЛАБ» (код ), ТОВ «ВЕЛЛЕТ МОСТОБУД» (), ТОВ «СПАЙС СИСТЕМ» (), ТОВ «СТОКХОЛД» (код ), ПП «ЛІГА ГРУПП» () та ТОВ «СТІВТОРГ» (), які здійснюють підміну номенклатурної групи товару, та в основному здійснюють придбання цигарок, кукурудзи, одежі, продовольчих товарів, а реалізують інший вид товару вугілля кам`яне, дизельне паливо та інше.
Сума можливих завданих збитків державі згідно висновку експерта № 1-04/05/2020-дос від 04.05.2020 складає 211 183 491 гривень.

03.07.2020 був проведений обшук офісного приміщення № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого були вилучені документи, які оглянуті у період з 03.07.3030 по 08.07.2020.

08.07.2020 зазначені документи визнано речовими доказами.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на документи виявлені та вилучені в результаті проведення обшуку нежитлового приміщення за фактичного місцезнаходження бухгалтерії ПАТ «Львівська вугільна компанія» ().

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Окрім цього, у зв`язку з значним обсягом вилучених речей та документів та їх тривалого огляду, необхідно поновити строк для звернення з клопотання про арешт майна.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Вислухавши доводи слідчого, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Зі змісту клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що Головним слідчим управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000539 від 18.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України.

03.07.2020 був проведений обшук офісного приміщення АДРЕСА_1 , у ході якого були вилучені документи, які оглянуті у період з 03.07.3030 по 08.07.2020.

Відповідно до постанови слідчого від 08.07.2020 зазначені документи визнано речовими доказами.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами З, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що реєстр вантажних перевезень від ТОВ «Львівська генерація» до ТОВ «Лівей» на 5 арк., реєстр вантажних перевезень від ТОВ «Львівська генерація» до ТОВ «Тінг транс» на 11 арк., акт прийому-передачі № 1 від 06.12.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Тінг Транс», на 1 арк., акт прийому-передачі № 4 від 04.11.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Тінг Транс», на 1 арк., акт прийому-передачі № 3 від 03.11.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Тінг Транс», на 1 арк., акт прийому-передачі № 2 від 02.11.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Тінг Транс», на 1 арк., акт прийому-передачі № 1 від 01.11.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Тінг Транс», на 1 арк., акт прийому-передачі № 2 від 27.12.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Лівей», на 1 арк., акт прийому-передачі № 1 від 01.11.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Лівей», на 1 арк., реєстр (звірка) між ТОВ «Львівська генерація», ТОВ «Рекорд Сістем» та ДП «Калузька ТЕЦ-НОВА», на 1 арк., цілком відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано мають правовий статус речового доказу, з метою забезпечення їх збереження, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на вказане майно.

В той же час, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту на інший перелік майна, яке було вилучено в результаті проведення обшуку офісного приміщення АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, так як прокурором в судовому засіданні ані у клопотанні про накладення арешту, ані у постанові про визнання речовими доказами, не доведено, за якими саме ознаками вказані документи віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні, в ході огляду документів такі фактичні дані не встановлювалися, а тому у задоволенні клопотання про накладання арешту в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170-174 КГІК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

1) реєстр вантажних перевезень від ТОВ «Львівська генерація» до ТОВ «Лівей» на 5 арк.,

2)реєстр вантажних перевезень від ТОВ «Львівська генерація» до ТОВ «Тінг транс» на 11 арк.,

3)акт прийому-передачі № 1 від 06.12.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Тінг Транс», на 1 арк.,

4)акт прийому-передачі № 4 від 04.11.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Тінг Транс», на 1 арк.,

5)акт прийому-передачі № 3 від 03.11.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Тінг Транс», на 1 арк.,

6)акт прийому-передачі № 2 від 02.11.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Тінг Транс», на 1 арк.,

7)акт прийому-передачі № 1 від 01.11.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Тінг Транс», на 1 арк.,

8)акт прийому-передачі № 2 від 27.12.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Лівей», на 1 арк.,

9)акт прийому-передачі № 1 від 01.11.2019 між ТОВ «Львівська генерація» та ТОВ «Лівей», на 1 арк.,

10)реєстр (звірка) між ТОВ «Львівська генерація», ТОВ «Рекорд Сістем» та ДП «Калузька ТЕЦ-НОВА», на 1 арк.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя