Справа № 127/7604/20
Провадження № 1-кп/127/289/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000234 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.02.2020 року близько 15:20 год. ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину «Дніпро М», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке Шосе, 107, господарську діяльність у якому здійснює ТОВ «Мережа магазинів «Дніпро М»».
Під час перебування в приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке він побачив в магазині.
Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , взяв чотири торцевих головки марки «Дніпро М» діаметрами: 8 мм., 9 мм., 10 мм., 13 мм., набір біт до шуруповерту в кількості 7 штук та набір біт «ТОРХ» до шуруповерту, що знаходилися у торгівельному залі магазину «Дніпро М» та поклав їх до обох зовнішніх кишень своєї куртки. В подальшому, ОСОБА_5 направився до виходу з магазину, але помітивши, що працівники магазину звернули на нього увагу, продовжив знаходитись в приміщені даного магазину де спілкувався із його працівниками.
Скориставшись тим, що у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » знаходяться відвідувачі, а працівники магазину відволіклись та не звертають на ОСОБА_5 уваги, продовжуючи свій злочинний умисел, останній вийшов із приміщення даного магазину з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд
Відповідно до висновку експерта № 224 від 20.03.2020 року, загальна вартість вищевказаного викраденого майна становить 250 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав ТОВ «Мережа магазинів «Дніпро М»» матеріальної шкоди на загальну суму 250 грн.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

28.09.2020 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Як вбачається зі змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі одна тисяча двадцять гривень в дохід держави.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний в результаті затвердження угоди про примирення судом. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, пояснив, що того дня, повертаючись додому, він зайшов в магазин, що розташований на зупинці. Коли працівники магазину не звертали на нього увагу, він взяв з полиць чотири торцевих головки та набори біт, заховав їх у кишеню свого одягу та вийшов з магазину, не розрахувавшись за товар.
На даний час він розкаюється у скоєному, просить вибачення у представника потерпілого.
Представник потерпілого ОСОБА_6 зазначив, що наслідки затвердження угоди про примирення йому зрозумілі, угоду про примирення укладено ним добровільно та просив суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_7 просили суд затвердити угоду, укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 та ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції станом на 29.02.2020 року) злочин, вчинений ОСОБА_5 , передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Сторони угоди в судовому засіданні стверджували, що угода про примирення між ними укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз.

Суд пересвідчився, що дана угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Одночасно, представнику потерпілого ОСОБА_6 судом роз`яснені наслідки затвердження угоди про примирення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набув чинності 01.07.2020 року, а також вимоги ч. 3 ст. 5 КК України, суд вважає, що розмір штрафу обвинуваченому слід визначити, враховуючи положення закону, які діяли на момент скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обране з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 28.09.2020 року, укладена між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 підлягає затвердженню.

Суд вважає, що речові докази, які були передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого, слід залишити останньому, а процесуальні витрати на проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого, оскільки вони були зумовлені розслідуванням скоєного ним злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 474, 475 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_6 від 28.09.2020 року у кримінальному провадженні № 0000234 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі одна тисяча двадцять гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі сімсот вісімдесят п`ять гривень 05 копійок на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

чотири торцеві головки марки «Дніпро М, набір біт до шуруповерту в кількості сім штук та набір біт «ТОРХ», які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого залишити йому ж.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя :