Єдиний унікальний № 946/6735/20
Провадження № 1-кп/946/630/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про направлення обвинувального акту
до відповідного суду для передання на розгляд іншого суду

23 жовтня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000708, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст.289, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст.289 КК,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_7 ,
сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_8 , захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, що підтверджується їх заявами, якими також просили провести підготовче судове засідання без їх участі. Проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілих не відобразиться на повноті вирішення питань у ньому, у зв`язку з чим суд, згідно ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про можливість його проведення без їх участі.

У судове засідання також не з`явилися представники служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради та сектору ювенальної превенції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, участь яких не є обов`язковою.

Суть питання, що вирішується
1.Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 20 жовтня 2020 року, ухвалою від того ж числа було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст. ст. 314 315 КПК.
2.Також прокурор ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , посилавшись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені судом обставини
3.У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 висловив думку про необхідність передачі обвинувального акту з додатками до Саратського районного суду Одеської області для його розгляду, у зв`язку з тим, що найтяжчий злочин, з числа висунутих в провину обвинуваченим, вчинений саме у межах територіальної юрисдикції вказаного суду, а саме на ділянці автодороги М-15 «Одеса Рені» біля смт. Сарата, уточнивши, що в обвинувальному акті мається на увазі смт. Сарата Одеської області. Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яких підтримали обвинувачені та законна представниця ОСОБА_8 , висловили думки про необхідність передачі обвинувального акту до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності, оскільки кримінальне провадження не підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області, а тому у цього суду немає повноважень вирішувати жодне питання, у тому числі і питання про запобіжний захід.
4.Прокурор ОСОБА_7 також підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою.

5.Обвинувачений ОСОБА_3 , його законна представниця ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 заперечили проти клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилавшись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 є неповнолітньою особою та вчинив помилку, порушивши умови попереднього запобіжного заходу, за час перебування під вартою він зрозумів цю помилку, зобов`язується в майбутньому її не допускати та виконувати покладені на нього судом обов`язки. Захисник ОСОБА_9 також зазначив, що ухвалою слідчого судді від 28.05.2020 р. встановлена відсутність доказів існування ризику того, що ОСОБА_3 може ухилитися від суду, оскільки він завжди з`являвся на виклик слідчого, прокурор не надав жодного доказу на підтвердження наявності ризику впливу на свідків, а з урахуванням неповнолітнього віку, міцних соціальних зв`язків, позитивних характеристик обвинувачений ОСОБА_3 запевнив про належну поведінку. Інші обвинувачені та їх захисники також заперечили проти клопотання прокурора.

6.Згідно ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.05.2020 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною йому залишати житло цілодобово на строк до 26.07.2020 р. з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення та чинити тиск на потерпілого, свідків.
7.Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 24.07.2020 р. у зв`язку з порушенням умов застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту цей запобіжний захід ОСОБА_3 був змінений на тримання під вартою, строк якого продовжувався у встановленому порядку та спливає 26.10.2020 р. При цьому слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК, тобто ризиків того, що ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

8.З реєстру матеріалів досудового розслідування також вбачається, що у цьому кримінальному провадженні були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжні заходи також і у виді цілодобових домашніх арештів, та арешти на певне майно.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
9.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, надані сторонами кримінального провадження документи, дійшов висновку, що обвинувальний акт на підставі ст. 34, п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК підлягає направленню до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про передання на розгляд іншого суду, а відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з таких підстав.

10.Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

11.Статтею 32 КПК однозначно та імперативно визначена територіальна підсудність кримінальних проваджень, частиною 1 якою встановлено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.

12.З обвинувального акту вбачається, що з усіх кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченим, лише одне за ч. 3 ст. 289 КК відповідно до ст. 12 КК відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, у той час, як решта до категорії тяжких злочинів. Саме тому в силу наведеної ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження має здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено це кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК.

13.Шляхом співставлення ознак злочину у виді погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, що властиві тільки складу, передбаченому ч. 3 ст. 289 КК, можна дійти висновку, що деякі обвинувачені ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ) обвинувачуються у вчиненні вказаного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК, на автодорозі М-15 «Одеса Рені» біля смт. Сарата.

14.Хоча в обвинувальному акті і не зазначена адміністративно-територіальна одиниця, на якій знаходиться смт. Сарата, але, в будь-якому разі, такий населений пункт відсутній у межах територіальної юрисдикції Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області. А якщо мається на увазі смт. Сарата Одеської області, про що зазначив прокурор у судовому засіданні, то воно розташоване за значній відстані від м. Ізмаїл та Ізмаїльського району, і на шляху слідування до смт. Сарата на автодорозі М-15 «Одеса Рені» є наявними ще значна кількість населених пунктів, у тому числі і м. Татарбунари, які також знаходяться поза межами територіальної юрисдикції Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, що унеможливлює місце вчинення злочину на автодорозі М-15 «Одеса Рені» на території Ізмаїльського району Одеської області, але з прив`язкою до смт. Сарата. Отже, з викладеного випливає, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні єдиного із сукупності особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК, на території, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

15.Вказане свідчить про те, що кримінальне провадження, з огляду на однозначно визначені імперативні приписи ч. 1 ст. 32 КПК, територіально не підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області, і надійшло до цього суду з порушенням правил територіальної підсудності.

16.Слід звернути увагу на те, що відповідно до п.6 ч. 2 ст. 412 КПК порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, і є безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

17.Згідно ж п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

18.Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції.

19.Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні сукупності кримінальних правопорушень, найтяжче з яких, згідно обвинувальному акту, відбулося за межами територіальної юрисдикції Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, то кримінальне провадження підлягає направленню до Одеського апеляційного суду для передання на розгляд іншого суду.

20.Що стосується запобіжного заходу, то слід зазначити таке.

21.Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

22.Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що суд має право вирішувати під час підготовчого судового засідання питання про заходи забезпечення кримінального провадження за клопотаннями учасників судового провадження незалежно від прийнятих рішень, передбачених ч. 3 ст. 315 КПК, у тому числі, якщо буде прийнято рішення і про направлення обвинувального акту до відповідного суду у випадках встановлення непідсудності. Саме тому суд вважає за необхіднім розглянути клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

23.За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується в силу положень ч.3 ст. 315 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

24.Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання, з урахуванням положень ч. 3 ст. 102 КК, у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також вік та стан здоров`я обвинуваченого (він є неповнолітнім, йому 17 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню його під вартою). Суд також враховує і наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, і те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується.

25.Щодо ризику, на який прокурор посилається у своєму клопотанні, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків, то цей ризик раніше не був підставою для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки слідчий суддя відкинув його, як такий, що не доведений прокурором. На даний час, на думку суду, прокурор не обґрунтував його виникнення, а тому суд відкидає посилання прокурора про його наявність.

26.Але про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які були встановлені слідчим суддею при продовженні застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто про можливість переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні іншого тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, в період, коли відносно нього ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.05.2020 р. вже був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з метою запобіганню спробам саме вчинити інше кримінальне правопорушення, і за яким він мав цілодобово знаходитися вдома. Зазначене означає, що обвинувачений ОСОБА_3 порушив умов застосування раніше обраного більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, і, навіть, його міцні соціальні зв`язки та його позитивна характеристика не змогли виправдати виявлену раніше до нього слідчим суддею довіру. Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 умов цілодобового домашнього арешту також свідчить про його неефективність для обвинуваченого. Отже, така поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 свідчить про те, що запобігання встановленим ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

27.Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_3 може переховатися від органу досудового розслідування чи суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

28.Зазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_3 на свободу.

29.Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_3 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий та не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 на строк, що не перевищує 60 днів, до 22 грудня 2020 року.

30.Інших клопотань про обрання, зміну чи скасування інших заходів забезпечення кримінального провадження не надійшло, у зв`язку з чим їх слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 34, 199, 314 316, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Направити обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст.289, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК, до Одеського апеляційного суду для передання на розгляд іншого суду, у зв`язку з встановленням непідсудності кримінального провадження Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового провадження строком до 22 грудня 2020 року.

3.Інші заходи забезпечення кримінального провадження залишити без змін.

4.Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 22 грудня 2020 року.

5.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

6.Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
7.Наявна ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1