Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1477/20
Провадження № 1-кп/553/230/2020
У Х В А Л А
Іменем України
05.08.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000499 від 06.06.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
06.06.2020 року о 09:30 год., гр. ОСОБА_6 перебуваючи біля магазину «М`ясна лавка» за адресою: м. Полтава, вул. Тунельна, 27, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «DBS», вартістю 2200 грн., згідно висновку експерта №1364, який належав потерпілому ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_6 з місця кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив своїми діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 2200 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала вказане клопотання, та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечувала щодо задоволення даного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та пояснила, що її підзахисний підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України, на даний час перед судом постати не може. ОСОБА_4 дійсно в даний час потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, що підтверджується актом судово-психіатричного експерта № 272 від 13.07.2020 року.

ОСОБА_4 підтримував думку свого захисника.

Потерпілий подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши докази наявні у матеріалах справи щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні даного суспільно небезпечного діяння підтверджується наступними доказами, наявними у матеріалах справи, дослідженими, оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР від 06.06.2020 року;

- рапортом інспектора ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області від 06.06.2020 року;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.06.2020 року;

- рапортом інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Полтавській області від 06.06.2020 року;

- протоколом огляду місця події від 06.06.2020 року, в ході якого оглянуто місцевість біля магазину «М`ясна лавка», за адресою м. Полтава, вул. Тунельна, 27;

- протоколом огляду від 06.06.2020 року, згідно якого ОСОБА_6 , добровільно видав для вилучення велосипед «DBS»;

- розпискою потерпілого ОСОБА_7 про отримання велосипеда «DBS»;

- постановою про визнання речовими доказами від 06.06.2020 року відповідно до якої велосипед «DBS» червоного кольору з номерним позначенням на рамі «WBK 375945 R»;

- ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12.06.2020 року про накладення арешту на велосипед «DBS» червоного кольору з номерним позначенням на рамі « НОМЕР_1 », який належить потерпілому ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.06.2020 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.06.2020 року;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1364. від 16.06.2020 року;

- актом судово-медичного експерта № 272 від 13.07.2020 року судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого останній на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїдальної форми, безперервний перебіг з стійким дефектом особистості, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння також виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдальної форми, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

- характеризуючими матеріалами на ОСОБА_4 : копією паспорта, вимогою ВІТ МВС України відповідно до якої ОСОБА_4 раніше не судимий; характеристикою на ОСОБА_4 ; довідкою з Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева, згідно якої ОСОБА_4 перебував на лікуванні з 14.11.2011 року по 22.05.2012 р. з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу; довідкою ПОНД відповідно до якої ОСОБА_4 під наглядом в диспансері не перебуває; довідкою Полтавського обласного психіатричного диспансеру відповідно до якої ОСОБА_4 на обліку з 2004 року; копією посвідчення серії НОМЕР_2 відповідно до якої ОСОБА_4 призначена державна соціальна допомога як особі з інвалідністю ІІІ гр., копією довідки до акта СМЕ серії №0019222 згідно якої встановлена інвалідність загальне захворювання.

Як встановлено судом, викладені обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 пов`язаного із таємним викраденням чужого майна (крадіжка) об`єктивно узгоджуються із іншими доказами по справі, які були досліджені та перевірені судом, а тому суд бере їх до уваги та разом з іншою сукупністю доказів по справі кладе їх в основу ухвали про задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

Правильною є кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Частини 1 та 2 статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачає, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я» застосування примусових заходів медичного характеру щодо осіб, які вчинили суспільно-небезпечні діяння, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового медичного огляду або примусової госпіталізації, а також у зв`язку з проведенням карантинних заходів допускається тільки на підставах і в порядку, передбачених законами України.

Стаття 92 КК України визначає, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст. 93 цього ж кодексу примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб:

1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння;

2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення;

3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ч.2 ст. 512 КПК України, судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до акту судово-психіатричного експерта №272 від 13.07.2020 року судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїдальної форми, безперервний перебіг з стійким дефектом особистості, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння також виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдальної форми, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності по справі обґрунтованого висновку експертів психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність, викликають потребу в застосування щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеню небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів, психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів та характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4 є ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що підтверджується відповідними доказами у кримінальному провадженні, зазначені дії вчинені ОСОБА_4 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно-небезпечного діяння він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок психічного захворювання, що є підставою для застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 119 КПК України витрати по справі віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-370, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 653,80 грн. віднести за рахунок держави.

Речові докази по справі - велосипед «DBS» червоного кольору з номерним позначенням на рамі « НОМЕР_1 » - повернути власнику ОСОБА_7 .

На ухвалу може бути подано апеляцію до Полтавського апеляційного суду через Ленінський райсуд м. Полтави протягом 30 діб з моменту оголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1