Номер провадження: 11-сс/813/1266/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000301 від 16.03.2019 року, -
встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.09.2020 року, щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Республіки Вірменії, громадянина Республіки Вірменія, вірменина, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України.
З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що 07.07.2020 року до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000301 від 16.03.2019 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2020 року задоволено вказане клопотання слідчого та відносно підозрюваного ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22.06.2020 року включно.
Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, а саме: ризику у виді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Не погодившись з рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просили ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та не застосовувати до ОСОБА_9 будь-якого запобіжного заходу.
Доводи апеляційних скарг захисники обґрунтували тим, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, зазначений у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, слідчим та прокурором не доведений, а всі їх доводи засновані лише на припущеннях. Протягом 4-х місяців перебування ОСОБА_9 під вартою з ним не проводились жодні слідчі дії.
В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує те, що районний суд розглянув клопотання слідчого щодо продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_9 без участі захисника ОСОБА_7 , чим порушив права ОСОБА_9 на захист, та реалізацію інших прав.
Заслухавши суддю-доповідача; захисників, які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження 0000301 від 16.03.2019 року за фактом вчинення злочинів, за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України.
19.03.2020 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя в основному виконав вимоги ст. 199 КПК України при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_11 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України.
Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_11 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, слідчий зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000301 від 16.03.2019 року не закінчено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від досудового розслідування та суду, незаконного впливу підозрюваним на потерпілих та свідків, перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином.
Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_9 підозри, яка була повідомлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, виправдовує продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_9 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.
Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, та той факт, що існуючі ризики не зменшились, у зв`язку з чим дійшов вірного висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_9 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і апеляційним судом, встановлено не було.
Разом з тим, спростовуються твердження захисників щодо невмотивованості в оскаржуваній ухвалі неможливості продовження запобіжного заходу, оскільки слідчий суддя врахувавши, обставини передбачені ст. 178 КПК України, дійшов висновку про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з яким апеляційний суд погоджується, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєнні останнім кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України, існування ризиків та необхідністю проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування та виконанню вимог ст. 290 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Окрім того, відповідно до журналу судового засідання, під час розгляду клопотання судом не приймав участь захисник ОСОБА_7 , а також, в матеріалах провадження відсутні відомості про його сповіщення про час та місце розгляду клопотання слідчого.
Тобто, слідчим суддею суду першої інстанції не дотримано основоположного права підозрюваного на захист, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Згідно з приписами п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 2 вказаної статті судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскільки в судовому засіданні апеляційного суду були надані всі можливості стороні захисту, в тому числі і захиснику ОСОБА_7 про надання доказів на обрунтування вимог апеляційних скарг, заперечень на клопотання слідчого, але при цьому встановлено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину та наведених у клопотанні і доведених прокурором ризиків перешкоджання підозрюваним проведенню об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, яке неможливо закінчити у передбачений законом строк без проведення призначених судових експертиз, внесення відомостей про інші кримінальні правопорушення, повідомлення про підозру та зміну підозри, виконання інших слідчих дій, вважає необхідним скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк тримання підозрюваного під вартою. При цьому апеляційний суд приймає до уваги і ті обставини, що ОСОБА_9 є громадянином іншої держави, в Україну прибув без законних підстав, захисник не змогли надати пояснень про мету його приїзду та перебування в Україні, про рід його занять, про джерела його існування в України, про його соціальні зв`язки, переклавши обов`язок надання відомостей про особу підозрюваного на прокурора і слідчого.
Таким чином, хоч слідчий суддя і встановив підстави для продовження підозрюваному строку тримання під вартою, однак не дотримався вимог закону щодо забезпечення прав підозрюваного, у зв`язку з чим ухвала повинна бути скасована.
У зв`язку із наведеним, апеляційний суд вбачає підстави для часткового задоволення апеляційних скарг захисників та скасування ухвали слідчого судді, із постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2020 року, якою було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.09.2020 року підозрюваному ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000301 від 16.03.2019 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 06.09.2020 року в межах строку досудового розслідування, з утриманням в ДУ Одеському слідчому ізоляторі.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4