Справа № 373/1422/20
Номер провадження 1-кс/373/337/20
УХВАЛА
щодо арешту майна
28 жовтня 2020 року м. Переяслав
Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власників та володільців майна адвоката ОСОБА_4 , розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000547 від 23.10.2020 за ч. 2 ст. 190 КК України.
Клопотання погоджене прокурором та подано суду 26.10.2020.
У клопотанні слідчий просить винести ухвалу про накладення арешту на майно:
- автомобіль Daf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- напівпричіп Schweriner, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;
- автомобіль MAN, реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричіпом Kogel, реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіля Renault Magnum, реєстраційний номер НОМЕР_5 з напівпричіпом Trailor, реєстраційний номер НОМЕР_6 , власником яких є ОСОБА_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;
- автомобіль Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_7 з напівпричіпом Van Hool, реєстраційний номер НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;
- автомобіль Renault, реєстраційний номер НОМЕР_9 , власником якого є ОСОБА_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;
- напівпричіп Trailor, реєстраційний номер НОМЕР_10 , власником якого є ОСОБА_11 , зареєстрований за адресою: смт.Братське, Миколаївська область, для заборони власниками та будь-яким іншим особам розпоряджатися, користуватися даним майном будь-яким чином, окрім уповноваженим особам в рамках кримінального провадження № 0000547 для проведення слідчих дій та експертних досліджень.
Клопотання обґрунтовано тим, що 23.10.2020 о 00:58 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.10.2020 в ПП Соснова за адресою: с.Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області невідомі особи за допомогою саморобного пристосування шляхом обману при завантаженні вантажних автомобілів зерном кукурудзи заволоділи ним, чим завдали значної шкоди потерпілому (єо 6272).

23.10.2020 за даним фактом СВ Переяслав-Хмельницького ВП внесено відомості до ЄРДР за № 0000547 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування.
Слідчий підтримав клопотання. Зазначив, що накладення арешту на транспортні засоби потрібне задля забезпечення проведення з ними слідчих дій: детального огляду з метою виявлення технічних приладів, за допомогою яких можливо було здійснено заниження їх ваги при зважуванні, а також засобів контролю руху, що дозволить встановити їх маршрути руху. Також з цими транспортними засобами планується проведення слідчих експериментів, з метою встановлення можливих розбіжностей їх ваги при зважуванні. Неможливість проведення цих слідчих дій з моменту вилучення цих доказів слідчий обґрунтував зайнятістю всього особового складу відділу поліції, у тому числі слідчих, у заходах безпеки під час проведення місцевих виборів. Вказав, що йому невідомо про визначення будь-якого статусу у кримінальному провадженні із зерном, яке знаходиться у кузовах транспортних засобів. Зазначив, що задля досягнення цілей накладення арешту достатньо обмежити власникам та володільцям майна лише їх право користування.
Представник власників та володільців майна адвокат ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки відсутні підтвердження того, що ці транспортні засоби причетні до можливих шахрайських дій, оскільки вилучений електронний пристрій знаходився на території ПП «Соснова» ще задовго до їх появи на цій території, що вказує на можливу причетність до цього працівників ПП «Соснова». Вказав, що на першу вимогу працівників ПП «Соснова» транспортні засоби після завантаження повернулись на територію для повторного зважування.
Прокурор не з`явився. Про час та місце проведення засідання повідомлений належним чином.
Обставини вилучення доказів підтверджуються копією протоколу огляду від 23.10.2020; копією протоколу огляду місця події від 23.10.2020; копією протоколу тимчасового вилучення майна, згідно з яким 23.10.2020 з 12:30 до 13:20 в присутності понятих тимчасово вилучено автомобіль Daf 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричіпом, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль MAN, реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричіпом, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; автомобіль Renault Magnum, реєстраційний номер НОМЕР_5 з напівпричіпом, реєстраційний номер НОМЕР_6 ; автомобіль Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_7 з напівпричіпом, реєстраційний номер НОМЕР_8 ; автомобіль Renault, реєстраційний номер НОМЕР_9 з напівпричіпом, реєстраційний номер НОМЕР_10 ; копіями рапортів ст.інспектора-чергового Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 від 23.10.2020; копією постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.10.2020; копією розписки про прийняття на відповідальне зберігання від 23.10.2020; витягом із бази АТМ (МВС).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 цієї статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому, ч. 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 64-2 КПК України (третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт) третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Однак, спеціальною нормою, яка визначає коло суб`єктів, які уповноважені законодавцем на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешти майна, є ч. 1 ст. 171 КПК України.
Цією нормою визначено, що слідчий за погодженням з прокурором має право звертатись із таким клопотанням.
Системний аналіз ст. 64-2 КПК України, а також Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» (від 18.02.2016 № 1019-VIII), яким було запроваджено цю норму, дають підстави для висновку, що законодавець при підготовці законопроекту та при його прийнятті не звужував обсяг прав слідчого у поданні клопотань про накладення арешту на майно, що належать третім особам.
Зокрема, вбачається, що цим Законом від 18.02.2016 № 1019-VIII вносились зміни, крім іншого, й до ст. 171 КПК України. Однак, до ч. 1 цієї статті змін, які б обмежували повноваження слідчого, не внесено. При цьому, як вбачається з документів, якими супроводжувались підготовка та прийняття цього законопроекту (пояснювальна записка, порівняльна таблиця тощо), таке питання не порушувалось.
Крім того, суд враховує, що клопотання погоджене прокурором, а відтак звуження прав третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, не відбулось.
Статтею 173 КПК України закріплено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оскільки питання арешту майна у кримінальному провадження стосується втручання у мирне володіння майном, керуючись приписами ст. 9 КПК України, суд застосовує положення ст. 1 Протоколу (першого) до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, що стосується її застосування.
Відповідно до зазначеної статті кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Зважаючи на сталу практику ЄСПЛ у застосуванні цієї норми, суд використовує критерії правомірності втручання у це право, відповідно до яких таке втручання має відбуватись згідно із законом, із легітимною метою, а також воно має бути необхідним у демократичному суспільстві.
З клопотання, доказів, наданих судові та пояснень учасників вбачається, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. У межах цього кримінального провадження було проведено огляд місця події, під час якого було виявлені зазначені транспортні засоби, на яких, за твердженням органу досудового розслідування здійснювалось зважування вантажу зерна та із застосуванням електронних пристроїв занижувалась їх спільна вага.
Вилучення цього майна також відбулось під час цієї слідчої дії.
З досліджених доказів вбачається, що підстави вважати наявність ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в органу досудового розслідування наявні, оскільки вилучено сторонній пристрій в електромережі ваг.
Вилучене майно відповідає критеріям, яким має відповідати речовий доказ відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки вочевидь транспортні засоби, щодо арешту яких заявлено клопотання, зберегли на собі сліди, у тому числі сухих сипучих речовин природнього походження, а також мають поверхні, які залишили сліди перебування у місці події, яке оглядалось слідчим.
Отже, суд вбачає, що втручання у право власності щодо вилученого майна відбулось згідно із законом.
Оскільки здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, яке має на меті, крім іншого, встановлення наявності або відсутності складу злочину (кримінального правопорушення), його припинення суд доходить висновку, що мета вилучення майна та накладення на нього арешту є легітимною. Зокрема, обставини кримінального правопорушення стосуються втручання в роботу зважувального пристрою, що має на меті заниження показників ваги транспортних засобів, завантажених зерном, з метою заволодіння останнім. Подальші слідчі дії із цим майном мають встановити наявність або відсутність такого правопорушення, розмір можливих збитків від нього.
Оцінюючи питання необхідності втручання у право власності у демократичному суспільстві суд враховує, що втручання у вилучене майно за умов його повернення власникам чи володільцям без проведення його огляду може призвести до знищення слідів злочину, що негативно впливатиме на досягнення завдань кримінального провадження. Представником власників та володільців майна не наведено обставин настання негативних наслідків для них від накладення арешту на це майно. Водночас, суд, враховуючи думку слідчого, доходить висновку, що обмеження права розпорядження вилученим майном не відповідатиме цілям накладення арешту, про які зазначено слідчим.
З огляду на досліджені матеріали доходжу висновку про наявність сукупності підстав вважати, що вилучені 23.10.2020 працівниками поліції автомобіль Daf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп Schweriner, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль MAN, реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричіпом Kogel, реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіль Renault Magnum, реєстраційний номер НОМЕР_5 з напівпричіпом Trailor, реєстраційний номер НОМЕР_6 , автомобіль Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_7 з напівпричіпом Van Hool, реєстраційний номер НОМЕР_8 , автомобіль Renault, реєстраційний номер НОМЕР_9 , напівпричіп Trailor, реєстраційний номер НОМЕР_10 , є речовими доказами, оскільки можуть зберігати сліди вчинення злочину.
За таких обставин наявні правові підстави для арешту зазначених речових доказів із забороною користуватися ними, крім випадків проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема проведення їх огляду та слідчого експерименту, за умови проведення цих дій без зволікань.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 376, 395 КПК України,

постановив:
Клопотання слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000547 від 23.10.2020 за ч.2 ст. 190 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на майно:
- автомобіль Daf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- напівпричіп Schweriner, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;
- автомобіль MAN, реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричіпом Kogel, реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіль Renault Magnum, реєстраційний номер НОМЕР_5 з напівпричіпом Trailor, реєстраційний номер НОМЕР_6 , власником яких є ОСОБА_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;
- автомобіль Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_7 з напівпричіпом Van Hool, реєстраційний номер НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;
- автомобіль Renault, реєстраційний номер НОМЕР_9 , власником якого є ОСОБА_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;
- напівпричіп Trailor, реєстраційний номер НОМЕР_10 , власником якого є ОСОБА_11 , зареєстрований за адресою: смт. Братське, Миколаївська область,
із забороною власникам та будь-яким іншим особам користуватися ним будь-яким чином, крім слідчого (групи слідчих) та уповноважених ним осіб у кримінальному провадженні № 0000547 для проведення слідчих дій.
Роз`яснити представнику власників та володільців майна право на звернення до слідчого судді із клопотання про скасування арешту майна за обставин відсутності подальшої потреби в ньому або його необґрунтованості.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1