Справа № 298/234/19
Номер провадження 1-кс/298/392/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області, в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

до Великоберезнянського районного суду в порядку ст. 303 КПК України надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області, ОСОБА_7 , щодо неповернення тимчасово вилученого в нього майна - автомобіля марки «Фіат», моделі «Панда», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вилученого під час огляду місця події 18.10.2018р. та зобов`язати слідчого Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 негайно повернути йому автомобіль марки «Фіат», моделі «Панда», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який вилучений під час огляду місця події 18.10.2018 р.

Скаргу, мотивує тим, що 18.10.2018 р., слідчим Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.198 КК України, тобто за фактом придбання, отримання, зберігання чи збуту майна, одержаного злочинним шляхом. Підставою прийняття такого рішення було повідомлення 18.10.2018 із служби «102» про те, що у пункті пропуску Малий Березний на в`їзд в Україну спрацювала база «Інтерпол» на автомобіль марки «Фіат», моделі «Панда», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був викрадений у Польщі в 2012 році. Керував автомобілем громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 . Вищевказаний автомобіль марки «Фіат», моделі «Панда», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 було вилучено в ході огляду місця події 18.10.2018.

Як в подальшому йому стало відомо, про даний факт слідчим було складено протокол огляду місця події від 18.10.2018 із його участю. Разом з тим, його підпису, як власника чи користувача транспортного засобу, у протоколі немає.

Так, 18.10.2018 слідчим було складено постанову про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження, згідно якої слідчий постановив: «Добровільно наданий 18.10.2018 автомобіль марки «фіат панда» д.н.з. НОМЕР_1 визнати речовим доказом в кримінальному провадженні №0000342 від 18.10.2018 року та приєднати його до матеріалів даного кримінального провадження в якості речового доказу. Речовий доказ у кримінальному провадженні №0000342 від 18.10.2018 року, а саме автомобіль марки «фіат панда» д.н.з. НОМЕР_2 , помістити на територію спеціального майданчика Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, до вирішення питання по суті справи».

Вивченням даної постанови встановлено, що остання невмотивована, оскільки жодних підстав для утримання автомобіля марки «Фіат», моделі «Панда», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на території спеціального майданчика Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - не названо. Як зазначено вище, підставою такого вилучення нібито стала інформація про викрадення вищевказаного транспортного засобу на території Польщі у 2002 році. Досудове розслідування проводиться вже більше двох років.

Таким чином, законних підстав утримувати належне йому майно у слідчого відділку в рамках вказаного провадження не має.

З метою недопущення порушення його права він неодноразово звертався до слідчого з клопотанням про повернення вилученого в нього майна - автомобіля марки «Фіат», моделі «Панда», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Такі звернення до слідчого про негайне повернення вилученого майна ним надсилались на адресу слідчого 22.10.2019 року, 28.07.2020 року та 02.12.2020 року, однак, жодної відповіді не отримав.

Бездіяльність слідчого щодо неповернення належного йому майна є протиправною та такою, що порушує його право власності та вимоги КПК щодо статусу вилучено під час обшуку майна, а тому просить суд визнати протиправною бездіяльність слідчого Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області, ОСОБА_7 , щодо неповернення тимчасово вилученого в нього майна - автомобіля марки «Фіат», моделі «Панда», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вилученого під час огляду місця події 18.10.2018р. та зобов`язати слідчого Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 негайно повернути йому автомобіль марки «Фіат», моделі «Панда», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який вилучений під час огляду місця події 18.10.2018 р.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити з підстав, наведених в ній.

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просили у задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовити, оскільки автомобіль є речовим доказом в даному кримінальному провадженні та накладено арешт, а досудове розслідування ще не завершено.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи,дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 18.10.2018 р., слідчим Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.198 КК України, тобто за фактом придбання, отримання, зберігання чи збуту майна, одержаного злочинним шляхом. Підставою прийняття такого рішення було повідомлення 18.10.2018 із служби «102» про те, що у пункті пропуску Малий Березний на в`їзд в Україну спрацювала база «Інтерпол» на автомобіль марки «Фіат», моделі «Панда», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був викрадений у Польщі в 2012 році. Керував автомобілем громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 . Вищевказаний автомобіль марки «Фіат», моделі «Панда», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 було вилучено в ході огляду місця події 18.10.2018.

Як в подальшому слідчим було складено протокол огляду місця події від 18.10.2018 із його участю. Разом з тим, його підпису, як власника чи користувача транспортного засобу, у протоколі немає. Також 18.10.2018 слідчим було винесено постанову про визнання речовим доказом в кримінальному провадженні №0000342, автомобіль марки «фіат панда» д.н.з. НОМЕР_1 та приєднано до матеріалів даного кримінального провадження в якості речового доказу.

Скаржник ОСОБА_6 звертався до слідчого з клопотанням про повернення вилученого в нього майна - автомобіля марки «Фіат», моделі «Панда», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Такі звернення до слідчого про негайне повернення вилученого майна ним надсилались на адресу слідчого 22.10.2019 року, 28.07.2020 року та 02.12.2020 року, однак, жодної відповіді не отримав.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним

Відповідно до положення ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За змістом ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Отже, законодавцем чітко визначено, що на речовий доказ, який потрібен стороні кримінального провадження на певний термін досудового розслідування необхідно отримати ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів (ст. 160-166 КПК України) або накласти на нього арешт (ст. 170-174 КПК України).

Ухвалою слідчого судді Великоберезнянського району Закарпатської області від 25.02.2019 р. було накладено арешт на автомобіль марки «Фіат панда», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на території спеціального майданчика Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, за адресою смт. Великий Березний, вул. Штефаника, 5, Закарпатської області.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду скарги обставини, встановлено, що вилучене у заявника майно на яке накладено арешт не є тимчасово вилученим майном в розумінні вимог КПК та може бути повернути у разі скасування арешту, в тому числі за відповідним клопотанням власника автомобіля чи його представника, поданим слідчому судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області.

Отже, автомобіль марки автомобіль марки «фіат панда» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №70000342 від 18.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення за ст.198 КК України та ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25.02.2019 на вказаний автомобіль було накладено арешт, суд приходить до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльності слідчого Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 та повернення тимчасово вилученого майна задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 169, 220, 221, 303 - 308, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_6 до слідчого Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області, ОСОБА_7 , про бездіяльність слідчого у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000342, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2018 року за ст. 198 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1