Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду від 9 липня 2020 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано кримінальне провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах директора ТОВ «Інтер Транс Лоджістік» ОСОБА_3 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 січня 2020 року, якою повернуто його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 9 січня 2020 року.
З касаційної скарги ОСОБА_2 вбачається, що він просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд безпідставно повернув його апеляційну скаргу через ненадання всіх документів на підтвердження його повноважень на участь у цьому кримінальному провадженні. Указує, що він до апеляційної скарги долучив копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер. При цьому адвокат посилається на правові позиції у рішеннях Касаційного кримінального суду Верховного Суду з цього питання, згідно з якими повноваження захисника мають вважатися підтвердженими, якщо на додаток до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю захисник надав хоча б один з документів, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 50 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), ордер, договір або доручення.

Не погоджуюсь із рішенням про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду на таких підставах.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 434-1 КПК суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Визначені вказаною нормою кримінального процесуального закону підстави для передачі вказаного кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду відсутні.
Питання про те, які документи на підтвердження своїх повноважень має надати суду адвокат відповідно до вимог ст.50 КПК, було предметом розгляду об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду. З метою забезпечення однакового застосування норм права судами та на виконання приписів ст. 442 КПК у постанові від 18 листопада 2019 року об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду зроблено висновок про застосування норми права, згідно з яким відповідно до чинного національного законодавства повноваження адвоката у кримінальному провадженні слід вважати належним чином підтвердженими, якщо захисник до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю надав хоча б один із документів, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК, а саме: або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»,або договір із захисником, або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Велика Палата Верховного Суду у своїх рішеннях (наприклад, в ухвалах від 20 травня 2019 року у справі № 128/2455/15-к, провадження № 13-25кс19; та від 12 серпня 2019 року у справі № 175/3057/17-к, провадження № 13-49кс19) неодноразово зазначала, що відповідно до ч. 4 ст. 434-2 КПК суд в ухвалі про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати повинен викласти обґрунтування підстав, визначених ч. 5 ст. 434-1 КПК. При передачі на розгляд Великої Палати справ як таких, що містять виключну правову проблему, касаційним судам належить обґрунтовувати відсутність, суперечливість, неповноту, невизначеність (неясність, нечіткість) або неефективність правового регулювання охоронюваних прав, свобод й інтересів та неефективність існуючого їх правового захисту, в тому числі внаслідок неоднакової судової практики. Виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного критеріїв. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. За якісним критерієм виключна правова проблема полягає, зокрема, у відсутності сталої судової практики, необхідності застосування інституту аналогії, необхідності здійснення судового тлумачення норм закону. За своєю правовою природою виключна правова проблема має зачіпати фундаментальні (конституційні, конвенційні) права та свободи.
У даному кримінальному провадженні таких ознак виключної правової проблеми не убачається.
В ухвалі колегії суддів від 9 липня 2020 року передача кримінального провадження на розгляд Великої Палати фактично обгрунтовується необхідністю відступити від висновку про застосування норми права, зробленого в постанові від 18 листопада 2019 року об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.
Натомість у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року (справа № 629/847/15-к; провадження № 13-70кс19) сформульовано рекомендації щодо порядку відступу від висновку про застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні об`єднаної палати. Вони свідчать про те, що попри відсутність законодавчо визначеного механізму для відступу від правового висновку, викладеного в рішенні об`єднаної палати, усунення цієї прогалини можливе шляхом застосування аналогії норм кримінального процесуального закону, тобто за аналогією до частин першої та четвертої статті 434-1 КПК, згідно із яким, якщо колегія суддів, палата, яка розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку, вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, то вона передає таке кримінальне провадження на розгляд цієї ж об`єднаної палати.
Суддя ОСОБА_1