Номер провадження: 11-сс/813/1345/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001135, внесеному до ЄРДР 21.12.2020 року,
встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2020 року було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0001135, внесеному до ЄРДР 21.12.2020 року.
Строк дії запобіжного заходу визначено до 09.09.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що:
-оскаржена ухвала є необґрунтованою, такою, що поставлена з порушенням норм матеріального і процесуального права;
-ризики не доведені;
-у матеріалах провадження відсутні докази стійкості зв`язків підозрюваного з організованою групою;
-прокурором не було доведено недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу.
За таких обставин, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2020 року і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Учасники судового розгляду в судове засідання не прибули, прокурор просив здійснити апеляційний розгляд за його відсутності, відмовити в задоволені апеляційної скарги.
Мотиви апеляційного суду.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину при таких обставинах.

Організована група за участю ОСОБА_7 у період часу з вересня 2018 року по липень 2019 року вчинила 12 епізодів шахрайського заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 на загальну суму 374 940 гривень та діяльність якої була припинена 26.07.2019 року працівниками правоохоронних органів.

1. Доводи апеляційної скарги стосовно необґрунтованості підозри, на думку апеляційного суду, не можуть бути взяті до уваги з таких підстав.

Чинний КПК України не визначає поняття обґрунтованості підозри.

Разом з тим, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, щодо терміну «обґрунтована підозра», зазначено, що підозра є обґрунтованою, коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення [6].

Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до клопотання.

Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які підтвердили факт перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки зазначені в договорах купівлі-продажу мототехніки; договорами купівлі-продажу мототехніки; протоколами допиту свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , які підтвердили факт перерахування на їх банківські рахунки грошових коштів; протоколами впізнання за фотознімками; відомості щодо руху грошових коштів по розрахунковим рахункам ОСОБА_27 , ОСОБА_31 , ОСОБА_29 , ОСОБА_7 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , результатами отримання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні операторів мобільного (рухомого) зв`язку ПрАТ «Київстар», ТОВ «лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна», протоколом огляду речей, вилучених під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , висновком комп`ютерно-технічної експертизи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про те, що зазначені докази можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 , міг вчинити злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя під час досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною, що є необхідною умовою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наявні в матеріалах провадження відомості, апеляційний суд вважає, що у слідчого судді були підстави дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

2. Доводи апеляційної скарг про недоведеність ризиків, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими з огляду на таке.

Слідчий суддя при постановленні оскарженої ухали дійшов висновку про наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливу на потерпілих та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає висновки слідчого судді обґрунтованими з таких підстав.

Враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його вини, а також ті обставини, що відносно ОСОБА_7 було постановлено дві ухвали про надання дозволу на затримання, згідно відомостей розшукової бази МВС ОСОБА_7 визначений як особа, яка переховується від органів влади, добровільно до правоохоронних органів не з`явився, затриманий був згодом, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано визнав наявність такого ризику, як можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими також висновки слідчого судді стосовно існування ризику незаконного впливу на свідків і потерпілих з метою схиляння їх до зміни показань, оскільки підозрюваному, з урахуванням фактичних обставин кримінального правопорушення, відомі їх анкетні дані та місце проживання.

На думку апеляційного суду слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку стосовно наявності ризику вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що ОСОБА_7 на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності Суворовським районний судом м. Одеси, а тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею надана оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування ризиків, тобто можливості вчинення певних дій, а не конкретного факту їх вчинення.

3. Що стосується посилання захисника на можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає ці доводи необґрунтованими з огляду на таке.

Слідчим суддею було зазначено, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під ватрою дійсно є найсуворішим запобіжним заходом. Метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам у даному кримінальному провадженні.

При цьому, ризики це не заздалегідь встановлені подія чи факт, а лише вірогідність дій підозрюваного, ймовірність яких встановлюється саме незалежним спостерігачем під час розгляду питань про застосування запобіжного заходу, зокрема надання оцінки доцільності застосування тримання під вартою з метою відвернути можливі несприятливі для досудового розслідування майбутні дії, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку підозрюваного.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку неможливість застосування до підозрюваного менш жорсткого запобіжного заходу.

Порушень кримінального процесуального закону, які можуть бути визнані підставою для скасування оскарженої ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 176, 177, 182, 183, 194, 196, 199, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0001135, внесеному до ЄРДР 21.12.2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4