Справа № 463/9830/20
Провадження № 1-кс/463/5381/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

16 жовтня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001098 від 22.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 за погодженням прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 відповідно до наказу ГУ ДМС України в Закарпатській області № 157-к від 24.09.2019 року, переведена на посаду заступника начальника відділу документального забезпечення та архівної роботи ГУ ДМС України в Закарпатській області з 24.09.2019 року. Так, 16.09.2020 року ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 біля адміністративної будівлі ГУ ДМС України в Закарпатській області, за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Грибоєдова,12А, з метою з`ясування в останньої можливості щодо оформлення паспортів для виїзду за кордон для нього особисто та його знайомих у пришвидшені строки з метою їх виїзду за кордон для працевлаштування. ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 про те, що вона може оформити паспорти для виїзду за кордон у строк до семи днів, після чого висловила йому вимогу щодо надання їй грошових коштів у розмірі 1800,0 гривень за виготовлення кожного паспорту. 09.10.2020 року на виконання попередньої домовленості, ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_5 та домовився про зустріч з останньою. Цього ж дня, близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 , діючи під контролем правоохоронних органів, під`їхав до адміністративної будівлі ГУ ДМС України в Закарпатській області, зателефонував до ОСОБА_5 та повідомив, що знаходиться під будівлею міграційної служби. Під час зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_5 під вказаною адміністративною будівлею остання, з метою конспірації власної протиправної діяльності та не бажаючи бути викритою правоохоронними органами, повідомила про необхідність відійти в сторону до будівлі «Комінвестбанку», яка знаходиться поруч з адміністративною будівлею ГУ ДМС України в Закарпатській області, оскільки там відсутні камери відеоспостереження. В подальшому, ОСОБА_7 надав ОСОБА_5 три паспорти громадян України, один з яких його, а два інших громадян України - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого протиправного збагачення, отримала вказані паспорти та висунула вимогу щодо надання їй грошових коштів у розмірі 1800,0 гривень за оформлення кожного паспорту, тобто, повідомила про необхідність передати їй 5400,0 гривень за три паспорти для виїзду за кордон. На висловлену вимогу ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 5400,0 гривень. Крім цього, 15.10.2020 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 та повідомив про те, що ще п`ятеро осіб мають намір оформити паспорти для виїзду за кордон на що остання відповіла згодою та висунула йому вимогу щодо надання грошових коштів у розмірі 1800,0 гривень за оформлення одного паспорту, тобто, в загальній сумі необхідно їй передати 9000,0 гривень за п`ять паспортів для виїзду за кордон. На вказану вимогу ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 документи громадян України та грошові кошти у розмірі 9000,0 гривень, а остання їх одержала, після чого була затримана працівниками правоохоронних органів, а предмет неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 9000,0 гривень, вилучений в ході проведення огляду місця події.

16 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Крім того, при визначенні суми застави відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор просить визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу у розмірі 84080,0 гривень. Зазначає, що застава у такому розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання та пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваної є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого вона підозрюється є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Підозрювана ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з цим, просить визначити останній, заставу у розмірі 84080,0 гривень. Саме такий розмір застави на його думку здатний забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 , покладених на неї обов`язків.

Підозрювана ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно клопотання заперечили, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби. Захисник додатково зазначив, що прокурором не обґрунтовано ризиків, передбачених ст.177 КПК України, підозрювана не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також просить врахувати, що підозрювана раніше не судима, є єдиним годувальником сім`ї, на її утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.10.2020 року у межах досудового розслідування кримінального провадження за № 0001098 від 22.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_5 повідомлено 16.10.2020 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_7 від 22.09.2020 року, 15.10.2020 року, згідно з якими ОСОБА_5 одержала неправомірну вигоду; протоколами про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 09.10.2020 року, 15.10.2020 року; протоколами про результати отримання грошових коштів від 09.10.2020 року, 15.10.2020 року; протоколом затримання ОСОБА_5 від 15.10.2020 року; протоколом огляду місця події від 15.10.2020 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

В порядку ст.177 КПК України прокурором зазначені ризики, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).
Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу в органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, якій повідомлено про підозру.
З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваної, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, належним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При цьому, слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч.2 ст.183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
З урахуванням встановлених обставин справи, до визначеного злочину не може бути застосований запропонований прокурором виключний запобіжний захід як тримання під вартою, а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор не довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у зв`язку з цим вважаю, що запобіжний захід - домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Враховуючи процесуальну поведінку підозрюваної, її стійкі соціальні зв`язки, майновий стан, вид та тяжкість кримінального правопорушення, відсутність на сьогоднішній день соціальної небезпеки, й можливість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винуватою, а тому, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5 ст.194 КПК України).
Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.
Відповідно, слід покласти на підозрювану такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема, свідком ОСОБА_7 та іншими працівниками ГУ ДМС України в Закарпатській області; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт.Довге Іршавського району Закарпатської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, працюючої на посаді заступника начальника відділу документального забезпечення та архівної роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, раніше не судженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово за місцем фактичного проживання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема, свідком ОСОБА_7 та іншими працівниками ГУ ДМС України в Закарпатській області;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити підозрювану ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Строк дії ухвали визначити з 16 жовтня 2020 року до 13 грудня 2020 року включно.

Підозрювану ОСОБА_5 письмово під розписку повідомити про покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу скерувати в Ужгородський ВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваної ОСОБА_5 , про що необхідно повідомити слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 та прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1