Справа № 202/6497/20
Провадження № 1-кс/202/7694/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
29 жовтня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Бобрикове Антрацитівського району Луганській області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001234 від 28 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 1 Дніпропетровської області.
29 жовтня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України.

Дане клопотання, згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 29 жовтня 2020 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 28 жовтня 2020 року близько 03 години 44 хвилин, разом з ОСОБА_7 знаходився біля буд. №22 по вул. Батумська в м. Дніпро, де вони побачили автомобіль марки «ВАЗ 21112», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , і в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище.
В цей час ОСОБА_4 вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , спрямовану на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, при цьому розподіливши між собою ролі у скоєнні вказаного злочину, визначивши дії кожного, відповідно до яких співучасник злочину ОСОБА_7 повинен був підійти до водійських дверей автомобіля, де за допомогою заздалегідь заготовленого невстановленого досудовим розслідуванням предмету, повинен був шляхом пошкодження відчинити дверний замок автомобіля, з метою подальшого проникнення до сховища, а саме автомобіля марки «ВАЗ 21112», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , а ОСОБА_4 повинен був знаходитись біля автомобіля та спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб попередити ОСОБА_7 .
Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, діючи умисно, таємно, за попередньою змовою групи осіб, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, з метою власного незаконного збагачення, спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб, попередити співучасника злочину ОСОБА_7 , який в цей час діючи згідно відведеною йому ролі у скоєнні злочину, пошкодив дверний замок автомобіля марки «ВАЗ 21112», державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_4 проникли до салону вказаного автомобіля, тобто до сховища, звідки з багажного відділення викрали майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: сумку «Шторм», в якій знаходились електроінструменти, тестер, ампервольтметр марки «TRUE RNS»; чемодан з автомобільними інструментами, в якому знаходились набір ключів в кейсі та набір торцевих автомобільних ключів марки «Кінг Рей»; фотоштатив марки «Арсенал» в чохлі.
Після чого, ОСОБА_4 разом з співучасником злочину ОСОБА_7 , утримуючи при собі вищевказане майно з місця скоєння кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 6000,00 гривень.
Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
28 жовтня 2020 року о 04 годині 30 хвилин ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28 жовтня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності обрання підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначила про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи про невідворотність настання покарання за злочин, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, наслідком чого може бути порушення принципу розумних строків для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Крім цього, ОСОБА_4 , може впливати на свідків та потерпілого, оскільки розуміє, що підозра у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, він може шляхом вмовляння або залякування, здійснювати на них тиск, та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувавши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, наголошуючи на недоведеності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Звернула увагу слідчого судді на те, що підозрюваний визнає свою провину, співпрацює зі слідством та має намір відшкодовувати завдані потерпілому збитки. Зауважила на тому, що підозрюваний раніше не судимий, має постійні місце реєстрації та проживання. Просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001234 від 28 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

28 жовтня 2020 року о 04 годині 30 хвилин ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28 жовтня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор в судовому засіданні, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи про невідворотність настання покарання за злочин, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя погоджується із існуванням ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України та тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків та потерпілого, оскільки підозра у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

В той же час, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, оскільки підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий. Також слідчий суддя враховую що підозрюваний визнає свою провину та співпрацює зі слідством.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором також в судовому засіданні належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за фактичним місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 303, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001234;

2)цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3)повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно з-під варти та зобов`язати його прибути до місця свого проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді до 25 грудня 2020 року включно.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1