ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/3477/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2131/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скар гою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 28 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирався.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Комсомольське Первомайського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_4 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше судимого: 17.09.2010 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 187, ч.3 ст.186, ст.15 ч.3, ч.3 ст. 186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі; 30.10.2015 на підставі ухвали Первомайського районного суду Харківської області звільнений умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 22 дня; 18.10.2016 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 13.10.2017 звільнений за відбуттям строку покарання;
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», та взято його під варту в залі суду негайно.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 28 лютого 2020 року, тобто з моменту його взяття під варту.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28 лютого 2020 року до набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Долю речових доказів вирішено відповідно до норм ст. 100 КПК України.
Вирішено питання щодо судових витрат.
Згідно вироку, 08.11.2019 о 15,00 годині, перебуваючи біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проникли через незачинену хвіртку на територію дачного домоволодіння АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 , взяв лом який знаходився неподалік будинку, та за допомогою нього, шляхом віджиму вхідних дверей, відчинив двері буднику, після чого, останні проникли до будинку, звідки таємно, протиправно із корисливих мотивів, з метою наживи, викрали майно, яке знаходилось в приміщенні кухні, а саме: сковорідку чавунну розміром 25 см, сковорідку ТМ "Tefal" розміром 20 см, дві музичні колоноки TM «Sven», розмірами по 15 см кожна, музичний програвач ТМ «Юность», радянського виробництва, рукомийник з алюмінію, з бачком об`ємом на 3 літри, радянського виробництва, котре помістили до полімерного мішку.
Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перейшли до спальної кімнати звідки викрали: плиту чавунну пічну двоконфорочну, розмірами 77 см в довжину, 45 см в ширину з металевими кругами, пічні колосники чавунні (решітки) розмірами 30 см в довжину, 15 см в ширину, в кількості 7 штук, дверцята топкові чавунні для печі з рамкою, розміром 27 см в довжину 22 см в ширину, дверцята топкові чавунні для печі з рамкою, розміром 13,5 см в довжину, 12 см в ширину, заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 склали його до полімерного мішку, з яким, покинули місце вчинення злочину.
Викраденим майном ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму - 3087 гривень 85 копійок.
На зазначений вирок обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з його суворістю та пом`якшити призначене йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 просить врахувати його щире каяття та сприяння розкриттю злочину, а також те, що він має малолітню дитину. Крім того зазначає, що потерпілий до нього претензій не має.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, а також заперечення прокурора, що вважав оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції провів судовий розгляд щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Сторони кримінального провадження не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинувачених та дослідження даних про їх особу.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочину, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України у апеляційній скарзі ОСОБА_7 не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 призначено покарання за заподіяння умисного тяжкого злочину, у виді позбавлення волі в умовах його реального відбування, але строком на 3 роки, тобто в мінімальних межах строку цього виду покарання, що передбачено санкцією ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення не лише ступенем тяжкості вчиненого злочину, але при цьому визнав та врахував декілька обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставину, що обтяжує покарання за вчинення тяжкого злочину - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд при призначенні покарання врахував відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме те, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, не одружений.
Апеляційні доводи ОСОБА_7 щодо можливості застосування до нього норм ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням, на думку колегії суддів - є безпідставними. Згідно відомостей кримінального провадження та поданої апеляційної скарги об`єктивно відсутні обставини, які істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та обставини, які не враховані судом, а твердження ОСОБА_7 , щодо їх наявності повністю спростовуються висновками суду, зазначеними у оскаржуваному вироку, якими належним чином обґрунтовані вид та міра покарання ( арк. 88).

Поряд з цим, на думку колегії суддів, наявність у ОСОБА_7 малолітньої дитини - не стало стримуючим фактором від вчинення ним тяжкого злочину. А тому, апеляційні доводи обвинуваченого не можуть вважатися обставиною, що істотно знижує ступень тяжкості вчиненого ним злочину та не є належною підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням, а так само і сукупність задовільних даних про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, які були досліджені, встановлені та об`єктивно враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, що підтверджується змістом висновків суду зазначених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку.

Отже, апеляційні вимоги ОСОБА_7 про застосування судом апеляційної інстанції норм 75 КК України, з урахуванням наведених ним доводів, належить вважати безпідставним, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер, тобто наведені ним доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання за вчинений ним злочин.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, а призначення більш м`якого покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети щодо його виправлення.
Колегія суддів дійшла висновку про те, що при призначенні обвинуваченому покарання, суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, що містяться у нормах ст. ст. 50, 65, 66, 67 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також дослідивши данні про особу обвинуваченого та об`єктивно встановивши, що ОСОБА_7 раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, не одружений,при цьому було враховано наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання .

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для застосування норм ст. 75 КК України.

Призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч.1 п.1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 28 лютого 2020 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4