Провадження № 1-кп/592/287/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0000060, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2012 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харп, Тюменської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
21.12.2004 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на строк 2 роки;
23.12.2005 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 11.04.2008 на підставі постанови Шосткинського районного суду Сумської області від 03.04.2008 умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий термін 1 рік 2 дні;
11.10.2017 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 3 місяці;
13.07.2018 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України (з урахуванням ухвал Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.08.2018, 23.10.2018) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців; ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.02.2019 зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 15.08.2017 по 31.07.2018 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; звільнений 27.02.2019 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
22.11.2011 близько 15 год. 50 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 12 по вул. Засумській м. Суми, побачив, що біля арки вказаного будинку стоїть вантажний автомобіль ГАЗ 3307 д.н.: НОМЕР_1 з відчиненою будкою. Зазирнувши всередину будки автомобіля, ОСОБА_3 побачив, що біля самого виходу з неї знаходяться два ящики з кавою «Нескафе класік» та пакет зі стіками кави «Нескафе 3 в 1». У цей час ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку вищевказаної продукції.
Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, таємно, повторно, користуючись відсутністю сторонніх осіб та господаря, з будки автомобіля ГАЗ 3307 д.н.: НОМЕР_1 , яка на той момент була відчинена, викрав 2 ящика, у яких знаходилися жерстяні банки з кавою «Нескафе класік»: 24 банки вагою по 100 г загальною вартістю 536,16 грн, 12 банок вагою по 250 г загальною вартістю 565,92 грн, та пакет стіків (50+2 стіки) кави «Нескафе 3 в 1» вартістю 56,12 грн, що належать ОСОБА_6 , чим завдав останньому збитків на загальну суму 1158,20 грн. Ящики з кавою та пакет зі стіками ОСОБА_3 реалізував, а отримані кошти витратив на власні потреби.
21.04.2012 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля торгового місця № 108, яке розташоване на території Центрального ринку по вул. Засумській м. Суми, побачив, що біля вказаного торгового місця знаходиться дитячий велосипед, на задній ручці якого знаходилася кишеня. Розуміючи, що у відділенні даної кишені можуть знаходитися цінні речі, ОСОБА_3 вирішив скоїти крадіжку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, таємно, повторно, користуючись відсутністю сторонніх осіб та господаря, з кишені, яка кріпилася до задньої ручки, за допомогою якої здійснюється рух дитячого велосипеду, викрав футляр для мобільного телефону вартістю 21 грн, в якому знаходились гроші в сумі 410 грн. та банківська картка «Приват Банку» (матеріальної цінності не становить), що належать ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальних збитків на загальну суму 431 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 16.05.2012 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля торгового місця № 35, яке розташоване на території Центрального ринку по вул. Набережній р. Стрілки м. Суми, побачив, що на столику, який знаходився всередині вищевказаного торгового місця, лежить мобільний телефон «Samsung С 3011» в корпусі чорного кольору. У цей час ОСОБА_3 вирішив скоїти крадіжку вищезазначеного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, таємно, повторно, користуючись відсутністю сторонніх осіб та господаря, зі столику, що знаходився в торговому місці № 35, викрав мобільний телефон «Samsung С 3011» вартістю 417,48 грн, у якому знаходилася карта пам`яті на 4 Гб вартістю 47,50 грн та сім-карта оператора МТС, на рахунку якої було 7 грн. Так, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 471, 98 грн. Мобільний телефон ОСОБА_3 реалізував, а отримані кошти витратив на власні потреби.
Також, 21.11.2012 близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_9 разом з ОСОБА_3 прийшли до місця мешкання останнього - АДРЕСА_1 . Перебуваючи в одній із кімнат квартири ОСОБА_3 , ОСОБА_9 на підлогу поклав мобільний телефон «Самсунг С 3322» кольору металік, який належить його батьку - ОСОБА_10 . У цей час ОСОБА_3 вирішив скоїти крадіжку вищевказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 , перебуваючи в кімнаті своєї квартири, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, користуючись відсутністю сторонніх осіб та господаря, викрав мобільний телефон «Самсунг С 3322» вартістю 441 грн, у якому знаходилася карта пам`яті на 2 Гб вартістю 37,00 грн та сім-карта оператора МТС, на рахунку якої було 7 грн. Так, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 485 грн. Мобільний телефон ОСОБА_3 реалізував, а отримані кошти витратив на власні потреби.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України свою вину за фактичних обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що у оголошеному прокурором обвинуваченні вірно все зазначено, зі всіма обставинами згоден, цивільні позови: ОСОБА_7 визнає повністю, ОСОБА_10 визнає на суму 485 грн., ОСОБА_8 визнає повністю. Потерпілим буде відшкодовувати завдану шкоду одразу, як з`явиться фінансова можливість.
У вчиненому щиро каявся, жалкував, що вчинив, просив не призначати дуже суворе покарання.
Враховуючи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Кваліфікація дій обвинуваченого судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, доведена у повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена повторно».
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Злочини, вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відносяться до категорії нетяжких злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, має молодий вік, діагностоване захворювання - ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, дані про вчинення ним кримінальних правопорушень після 2012 року в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у статті 72 цього Кодексу.
Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.07.2018 ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік десять місяців, покарання відбув повністю.
Оскільки ОСОБА_3 винен у вчиненні злочинів, вчинених до постановлення попереднього вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.07.2018, при призначенні покарання слід застосовувати ст.70 ч.4 КК України.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особами виного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
З огляду на конкретні обставини кримінального провадження вчинення злочинів та особу обвинуваченого суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових злочинів.
Вирішення цивільного позову
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 5 цієї статті передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 подано цивільні позови, в яких:
- ОСОБА_6 просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в сумі 1157 грн. в заяві від 21.10.2019 (т. 4 а.с. 127) відмовився від підтримання цивільного позову;
- ОСОБА_7 просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду в сумі 450 грн., ОСОБА_3 цивільний позов визнано;
- ОСОБА_10 просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь майнову шкоду у сумі 757 грн., ОСОБА_3 цивільний позов визнано частково на суму 485 грн. в межах суми завданої шкоди, встановленої під час досудового розслідування;
- ОСОБА_8 просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь майнову шкоду у сумі 250 грн., ОСОБА_3 цивільний позов визнано.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині цивільних позовів, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 не підлягають задоволенню в зв`язку з відмовою від позовних вимог, позовні вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підлягають задоволенню у повному обсязі, позовні вимоги ОСОБА_10 , щодо завданої йому матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково в межах суми завданої шкоди, встановленої під час досудового розслідування у сумі 485 грн.
Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
На підставі ст. 577 КПК України, суд вважає за необхідне зарахувати у строк відбування покарання час тримання ОСОБА_3 під вартою на території Російської Федерації в період: з 10.02.2014 по 24.11.2014, з 14.01.2015 по 27.03.2015 у зв`язку з вирішенням питання про його видачу в Україну, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (Т. 6 а.с. 41- 47 справа № 1806/7459/12, провадження № 1/592/6/18).
Також у строк призначеного ОСОБА_3 покарання необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення в період: 15.08.2017 по 31.07.2018 та з 22.11.2018 по 27.02.2019 (з часу прибуття до ДУ Сумський слідчий ізолятор» відповідно до ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.10.2018 про переведення ОСОБА_3 з ДУ «Харківська виправна колонія № 43» до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом справи (т. 4. а.с. 47, 49) відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк покарання зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.07.2018 у період: з 01.08.2018 по 21.11.2018.
Згідно ст.ст. 122, 124 КПК України - з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчих експертиз у розмірі 598 (п`ятсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп.
Речовими доказами, суд вважає за необхідне розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.
Клопотань про обрання запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню від учасників судового провадження не надходило.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_3 засуджений за цим вироком та вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.07.2018, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання попереднє ув`язнення з 10.02.2014 по 24.11.2014, з 14.01.2015 по 27.03.2015, з 15.08.2017 по 31.07.18, з 22.11.2018 по 27.02.2019 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк покарання зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.07.2018 у період з 01.08.2018 по 21.11.2018.
Вважати ОСОБА_3 таким, що повністю відбув основне покарання у виді позбавлення волі, призначене за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.07.2020.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експертів для проведення товарознавчих експертиз на загальну суму - 598 (п`ятсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп.
Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду на суму 455 грн. 00 коп.
Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду на суму 485 грн. 00 коп.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду на суму 250 грн. 00 коп.
Речовий доказ - мобільний телефон Samsung c3011 в корпусі чорного кольору (т. 1 а.с.122, 123) залишити у володінні потерпілої ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1