УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004266, відомості про яке 20.08.2015 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0004266 від 20.08.2015 за підозрами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України.

Слідством встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, вступили в попередню змову між собою, з метою вчинення злочинів відносно ОСОБА_11 , які полягали у вчиненні розбійного нападу, його викрадення з подальшим позбавлення волі.

Так, 31.08.2015 близько 20:00 годин ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, кожен з яких діяв відповідно визначених у спільному злочинному умислі ролей, прибули на автомобілі марки «BMW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 , на вул. Льва Толстого кут вул. Новосельського в м. Одеса та почали чекати появи ОСОБА_11 .

Після прибуття ОСОБА_11 приблизно о 20:05 годині до вказаної адреси, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, діючи умисно, з корисливим мотивом, несподівано вийшовши із автомобілю підбігли до ОСОБА_11 та з метою здійсненнярозбійного нападу та його викрадення почали завдавати останньому тілесні ушкодження, які виразились у нанесенні численних ударів руками та ногами по всьому тілу.

Вживаючи заходів до захисту себе від нападу ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інших невстановлених осіб, ОСОБА_11 зумівши вирватись із оточення побіг в сторону вул. Градоначальницької в м. Одесі, де автомобіль марки «BMW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_9 із іншими невстановленими особами перегородили ОСОБА_11 шлях, а останній оббігши вказаний автомобіль та продовжуючи убігати від нападників, намагався потрапити до магазину «Честор», що знаходився за адресою: м. Одеса, пров. Каретний, 17.

Однак, підбігши до дверей вказаного магазину, ОСОБА_5 , заблокував йому вхід до та почав утримувати ОСОБА_11 за шию ззаду, чекаючи на допомогу інших співучасників ОСОБА_9 та інших невстановлених осіб.

У цей час з автомобіля марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який зупинився на проїзній частині біля магазину «Честор», вибіг ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, які разом з ОСОБА_5 з метою обмеження можливості чинити їм опір та заволодіння майном почали наносити йому численні удари руками по всьому тілу, а ОСОБА_9 , тримавши у правій руці предмет, ззовні схожий на пістолет та направивши його ствол в область обличчя ОСОБА_11 , пригрозив останньому спричинити тілесні ушкодження із використанням вказаного предмету (зброї).

Подолавши супротив ОСОБА_11 , шляхом погрози застосування предмету, ззовні схожого на пістолет та діючи у відповідності до розподіленої ролі ОСОБА_9 , після схову пістолету за пояс штанів, почав утримувати ОСОБА_11 , обхопивши його тіло ззаду, а інша невстановлена особа, діючи з корисливих мотивів нанесла декілька ударів в обличчя ОСОБА_11 та заволоділа його сумкою чорного кольору, в якій знаходились особисті речі, документи та матеріальні цінності належні останньому, у тому числі:

- грошові кошти в сумі 300 доларів США (які згідно курсу НБУ на 31.08.2015 становить 6729 гривен);

- грошові кошти в сумі 1000 гривень;

- окуляри марки «RAY-BAN», вартістю 10000 гривень;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 ;

- паспорт для виїзду закордонну на ім`я ОСОБА_11 ;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 ;

- технічний паспорт на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser».

У той же час, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, відповідно до розподілених ролей, перебуваючи з іншої сторони від потерпілого ОСОБА_11 , наніс йому декілька ударів в область обличчя та ривком вихопив з правої руки ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Iphone 5», чорного кольору, вартістю 6000 гривень, поклавши останній до правої кишені одягнених шортів.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою між собою вчинили розбійний напад на ОСОБА_11 з метою заволодіння його майном із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, спричинивши останньому майнову шкоду на загальну суму 23 729 гривень.

Продовжуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, 31.08.2015 приблизно о 20:15 годині, перебуваючи біля входу до магазину «Честор», що знаходився за адресою: м. Одеса, пров. Каретний, 17, наносячи чисельні удари руками та ногами ОСОБА_11 , а також подолавши його супротив, шляхом погрози ОСОБА_13 застосування предмету, ззовні схожого на пістолет, повалили його на землю.

Після чого, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи схопивши ОСОБА_11 за руки та за ноги, примусово поклали його до багажника автомобіля марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 та проти його волі і небажання знаходитись у вказаному місці почали утримувати у багажному відділенні зазначеного автомобіля, чим в такий спосіб незаконно позбавили його волі.

У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, на вказаному автомобілі марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , того ж дня, приблизно об 21:00 годині привезли потерпілого ОСОБА_11 на територію виробничо-складської бази за адресою: АДРЕСА_1 , де помістили потерпілого до нежитлового приміщення - боксу та почали його там утримувати проти його волі, позбавивши його можливості вільно залишити вказане місце, чим позбавили потерпілого волі протягом тривалого часу, тобто у період з 21:00 годин 31.08.2015 до 01:00 годин 01.09.2015.

Під час незаконного утримання потерпілого ОСОБА_11 у вказаному боксі, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, з метою примушення останнього передати їм розписку про отримання у потерпілого грошових коштів іншою особоюта правовстановлюючі документи на нерухоме майно, руками та металевими прутами предметами наносили численні удари по всьому тілу потерпілого ОСОБА_11 , а також погрожували застосуванням зброї, прикладаючи пістолет невстановленого зразку до його голови.

У результаті нанесених численних ударів ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, потерпілому ОСОБА_11 , було нанесено тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, досягнувши своєї мети, отримавши від потерпілого ОСОБА_11 розписку про отримання у нього грошових коштів іншою особою, вивезли його на автомобілі марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , до центру міста Одеси, де залишили його.

Також, в ході досудового розслідування, було допитано потерпілого ОСОБА_11 , який вказав, що кримінальні правопорушення проти нього скоював ОСОБА_14 , який разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами здійснили розбійний напад та незаконно позбавили його волі.

Крім того, слід зазначити, що у ході досудового розслідування від операторів мобільного зв`язку на території України отримано електронну (цифрову) інформацію, яка містять у собі детальні відомості про використання особами, які мають відношення до організації злочинної схеми та вчинення злочинів, номерів мобільних телефонів та мобільних терміналів. Аналізом інформації щодо номеру мобільного телефону, який використовував ОСОБА_14 , підтверджено факти взаємозв`язку останнього з іншими особами, що мають пряме відношення до організації та самого вчинення злочину, у тому числі підтвердження факту взаємодії з іншими організаторами злочину, як в момент готування (організації), так і в момент безпосереднього вчинення злочину, у тому числі перебування в одному місці в момент вчинення злочинів.

Таким чином, вилучена електронна (цифрова) інформація, у своїй сукупності з іншими зібраними доказами підтверджує факти взаємодії та неодноразового знаходження ОСОБА_14 , а також інших учасників злочинної схеми в одному місці під час вчинення злочинів.

Також, в ході допиту потерпілого ОСОБА_11 повідомив, що вказані кримінальні правопорушення відносно нього скоював ОСОБА_14 . Крім того, в ході проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_11 , останній розказав та показав як ОСОБА_14 скоював правопорушення відносно нього.

Відповідно до даних, отриманих з УСР в Одеській області ДСР НП України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на праві приватної власності належить ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Так, 06.11.2020, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук у будинку, в якій мешкає ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.

2.Обґрунтування поданого клопотання.
За результатами проведення огляду вказаних вилучених речей встановлено, що вони мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та містять відомості, які мають доказове значення, у зв`язку з чим, мають бути визнані в якості речових доказів, та долучені до матеріалів вказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим, з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Крім того, в ході обушку виявлено, та вилучено, документи які містять індивідуально визначені особливості, та на яких можливо містяться завідомо неправдиві відомості. Таким чином, з метою, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме виявлення, експертами/спеціалістами індивідуально визначених особливостей які містяться на вилучених документах, та ймовірно документах, що містять завідомо неправдиві відомості, слідчим і було вилучено вищезазначену документацію.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи необхідність проведення досліджень та експертиз, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей та документів, які можуть мати значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, які можуть мати значення для об`єктивного, всебічного і повного розслідування кримінального провадження, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна.

3. Позиції учасників судового засідання.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

Від представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт надійшла заява про розгляд даного клопотання без фіксування судового засідання технічними засобами.

4. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
4.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 11 ст. 170 КПК України - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

4.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України.
Так, згідно клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, дане кримінальне провадження здійснюється за фактом можливого незаконного заволодіння низкою об`єктів нерухомості.

Згідно поданого клопотання вбачається, що до можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження може бути причетний громадянин ОСОБА_14 , за місцем проживання якого й було проведено слідчу (розшукову) дію у вигляді обшуку.

Оскільки з поданого клопотання вбачається, що за результатами проведення обшуку було вилучено речі та документи, які можуть містити відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, в тому числі, які можуть підтвердити або ж спростувати можливу причетність до вказаних дій громадянина ОСОБА_14 , слідчий суддя приходить до переконання про відповідність такого майна категорії речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За таких обставин, підставою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є наявність достатніх підстав для віднесення вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України), в свою чергу метою його дії є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

4.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів (є доказом) в рамках даного кримінального провадження.
Відтак, на думку слідчого судді, на теперішній час об`єктивно існує необхідність в запобіганні його можливого приховування, знищення, оскільки таке майно (речі та документи) може підтвердити причетність до ймовірного вчинення кримінально-протиправних дій громадянина ОСОБА_14 .
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому, на досягнення завдань кримінального провадження в цілому, й повинні спрямовуватися в рамках відповідного кримінального провадження ті чи інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема.
Відтак, з метою забезпечення досягнення означених завдань кримінального провадження в цілому (ч. 1 ст. 2 КПК України), й наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні предмети зокрема.
4.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зазначеної у клопотанні особи ( ОСОБА_14 ), пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.5. Висновки слідчого судді.
За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004266, відомості про яке 20.08.2015 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучене у будинку, в якому мешкає ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме:

-Мобільний телефон марки «Nomi S10», в корпусі чорного кольору;

-Копію листа Генеральної прокуратури України від 09.11.2016 за № 32-36732-13 на ім`я ОСОБА_18 на 1 арк.;

-Копію заяви від імені ОСОБА_18 від 31.10.2016 на 1 арк.;

-Опис вилученого майна на 20 арк.;

-Копію рішення Жовтивого місцевого суду м. Одеси від 29.03.2002 р. на 2 арк.;

-Копію заповіту від 28.05.2014 виданого приватним нотаріусом ОСОБА_19 зареєстрованого в реєстрі за № 549;

-Копію витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (бланк № 938083) на 1 арк.;

-Копію заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2016 по справі № 922/15077/16ц на 3 арк., що передбачає собою заборону його відчуження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_20 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1