Єдиний унікальний номер 341/1558/20
Номер провадження 1-кс/341/324/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

02 жовтня 2020 року м. Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного -неповнолітнього ОСОБА_5

законного представника - матері ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей

Галицької РДА Івано-Франківської області - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235 від 15 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, клопотання слідчого заступника начальника СВ Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного :

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигівка Бурштинської міської ради, Івано-Франківської обл., фактично проживаючого та зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого - 27 травня 2020 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 289, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від відбування покарання на підставі статті 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся в суд із зазначеним клопотанням.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що неповнолітній ОСОБА_5 , будучи особою:

- судимим 27 травня 2020 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 289, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від відбування покарання на підставі статті 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- щодо якого 06 березня 2019 року складено та направлено до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 186 КК України, яке перебуває на розгляді;

- щодо якого 27 лютого 2020 року складено та направлено до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 189, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України, яке перебуває на розгляді підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого злочину.

14 вересня 2020 року близько 12 години ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Бурштині по вул. С.Бандери, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_9 та його братом ОСОБА_10 , з якими за місцем їх проживання вживали спиртне. Після вжитого спиртного, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вирішили у трьох прогулятися до Бурштинського торгово-економічного коледжу Київського Національного торгово-економічного університету, що у м. Бурштиин по вул. О.Басараб, 1, де раніше навчався ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Перебуваючи на території Бурштинського торгово-економічного коледжу Київського Національного торгово-економічного університету о 14.50 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 направлялись у сторону навчального корпусу. У цей час їм на зустріч рухався студент 1-го курсу Бурштинського торгово-економічного коледжу Київського Національного торгово-економічного університету ОСОБА_11 , який тримаючи у руці свій мобільний телефон марки «meizu» переглядав на ньому відео. Під чохлом свого телефону ОСОБА_11 зберігав грошові кошти у сумі 500 гривень, які було видно через отвір у чохлі для відеокамери. Коли обидві сторони наблизились один до одного, у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите викрадення грошових коштів, які ОСОБА_11 зберігав під чохлом свого телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_11 , вирвав з його рук мобільний телефон та усвідомлюючи незаконний і відкритий характер своїх дій, розуміючи, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності і відкритості, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, зняв з телефону ОСОБА_11 чохол та відкрито викрав з під нього грошові кошти у сумі 200 гривень однією купюрою, після чого мобільний телефон з рештою грошових коштів у сумі 300 гривень повернув ОСОБА_11 , а з викраденими коштами в сумі 200 гривень покинув місце події, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 200 гривень.

30 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 від дачі показів відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

В межах кримінального провадження зібрано показання потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , протокол огляду місця події від 14 вересня 2020 року, в ході проведення якого ОСОБА_11 видав грошові кошти, які йому повернув ОСОБА_5 у приміщенні Галицького відділення поліції.

Слідчий вважає достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України.

За вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років і, згідно ст. 12 КК України, вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких.

Наявні підстави вважати, що перебуваючи на волі, неповнолітній ОСОБА_5 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до дачі показань на свою користь;

- вчиняти нові злочини, оскільки будучи судимим за вчинення умисних злочинів проти власності до іспитового терміну, наміру ставати на шлях виправлення та припинити свою злочинну діяльність немає і знову підозрюється у вчиненні нового умисного злочину.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення, з підстав викладених у такому.

ОСОБА_5 в судовому засіданні, просив застосувати щодо нього запобіжний захід - домашній арешт. Зазначив, що 02 жовтня 2020 року зустрівся з потерпілим, який склав заяву про відсутність претензій.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного, представник служби у справах дітей просили застосувати щодо неповнолітнього запобіжний захід - домашній арешт.

Захисник просив обрати щодо підзахисного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що стороною обвинувачення не доведені ризики на попередження яких слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Потерпілим складено заяву про відсутність претензій, яку слід врахувати при розгляді даного клопотання.

Згідно зі статтями 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 . Те, що ОСОБА_5 :

- судимий 27 травня 2020 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 289, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений від відбування покарання на підставі статті 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- щодо якого 06 березня 2019 року складено та направлено до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 186 КК України, яке перебуває на розгляді підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого злочину;

- в край негативно характеризується по місцю проживання, зокрема, до органу місцевого самоврядування надходять скарги, зневажливо ставиться до мешканців села.

За зазначених обставин ОСОБА_5 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до дачі показань на свою користь;

- вчиняти нові злочини, оскільки будучи судимим за вчинення умисних злочинів проти власності до іспитового терміну, наміру ставати на шлях виправлення та припинити свою злочинну діяльність немає і знову підозрюється у вчиненні нового умисного злочину.

Дійсно сума награбованого, відповідно до підозри, не значна 200 грн. Однак, ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.

Основним безпосереднім об`єктом грабежу є право власності, а у разі вчинення грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, додатковим безпосереднім об`єктом виступають здоров`я, життя, психічна або фізична недоторканність людини.

Хоча для такого злочину як грабіж не встановлено нижньої межі шкоди, яка може бути завдана власнику майна, проте вказана обставина лише свідчить про підвищену суспільну небезпечність цього злочину.

(Висновки ВС наведені у постанові від 13 листопада 2018 року у справі № 401/2807/16-к, провадження № 51-2816км18).

Суд критично оцінює та не бере до уваги подану заяву, як вбачається зі слів підозрюваного та захисника, складену неповнолітнім потерпілим ОСОБА_13 , з огляду на наступне:

-статтею 7 КПК України, визначено засади кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться безпосередність дослідження показань, що є прописною істиною;

-заява відібрана у потерпілого у відсутності законного представника;

-відібрання заяви даного змісту по суті є наслідком впливу на потерпілого, з метою схилити його до дачі показань на свою користь, на попередження чого застосовується запобіжний захід.

Враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, відтак приходжу до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до частини 1 статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.1 ст. 289 КПК України). Розмір застави у відповідності до частиною 5 статті 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід задовольнити частково, визначивши строк дії ухвали 60 днів із визначенням розміру застави.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до часини 5 статті 182 КПК України в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 43 940 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до частини 7 статті 182 КПК України у випадках, передбачених частиною 3 або 4 статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до частини 1 статті 289 та частини 5 статті 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1.прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду, із визначеною періодичністю;

2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4.утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи із викладеного, на підставі статтей 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигівка Бурштинської міської ради, Івано-Франківської обл., фактично проживаючого та зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого,

на строк шістдесят днів, терміном до 30 листопада 2020 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту оголошення ухвали - фактичного затримання ОСОБА_5 , а саме з 16 год. 50 хв. 02 жовтня 2020 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Розмір застави визначити в межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 43 940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1. прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду, із визначеною періодичністю;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Галицького районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Тисменицької місцевої прокуратури .

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 30 листопада 2020 року включно.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1