Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
20 січня 2021 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні на підготовчому провадженні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження № 0000065 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Разіне Романівського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, інвалідності не маючого, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),-

В С Т А Н О В И В :
23 листопада 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, в якій сформульовано обвинувачення та зазначено кримінальне правопорушення у вчинені якого обвинувачується особа, зокрема зазначено, що 15.11.2020 близько 11 години 30 хвилин, з метою викрадення чужого майна, прибув на поле Р-6.1, кадастровий номер :06:000:0115 засіяне кукурудзою сорту «Гармоніум», що неподалік с. Разіне Романівського району Житомирської області, яке перебуває у оренді СТОВ «ім. Б. Хмельницького».

Перебуваючи на вище вказаному полі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та охоронців, які могли перешкодити вчиненню кримінального правопорушення, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, наламав качани кукурудзи у кількості 145 штук, склавши їх у один мішок вагою 34 кг, загальною вартістю 435 гривень та з викраденим майном намагався залишити місце вчинення злочину, однак не довів свій злочинний намір до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були виявлені та припинені працівниками служби охорони ТОВ «Скорпіон-Безпека», які здійснюють охорону вказаного поля.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з даною угодою потерпілий в особі представника та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та зазначив, що кримінальне правопорушення було скоєно за тих обставин, які вказані в обвинувальному акті і угоді, сторони угоди примирилися, шкода відшкодована. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 2 статті 75 КК України визначено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо затвердження угоди і вважає, що визначена в угоді міра покарання відповідає санкції статті та особі обвинуваченого. Представник потерпілого вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України є кримінальним проступком.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії кваліфікує за частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Згідно вимог статті 100 КПК України визнані речовими доказами качани кукурудзи в кількості 145 шт., що передані на зберігання потерпілому, після набрання вироком законної сили, слід залишити останньому, а оптичний диск CD-R з фрагментом відеозапису крадіжки слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 23 листопада 2020 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Речові докази:

- качани кукурудзи в кількості 145 шт., що передані на зберігання потерпілому, після набрання вироком законної сили залишити у потерпілого СТОВ «ім. Б.Хмельницького»;

- оптичний диск CD-R з фрагментом відеозапису крадіжки, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000065 протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1