Справа № 576/992/14-к
Провадження № 1-р/576/7/20
УХВАЛА
15 жовтня 2020 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:
Колегії суддів головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4
засудженої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Глухові клопотання засудженої ОСОБА_6 про роз`яснення рішення суду,
07 жовтня 2020 року до Глухівського міськрайонного суду надійшло клопотання від засудженої ОСОБА_6 про роз`яснення вироку суду першої інстанції, який їй не зрозумілий, а саме просить роз`яснити формулювання обвинувачення, форму вини і мотиви кримінального правопорушення, докази обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
В судовому засіданні засуджена своє клопотання підтримала, просила його задовольнити пояснивши, що збирається оскаржувати вирок суду до касаційної інстанції, а тому бажає приймати безпосередню участь у судовому засіданні в залі суду, але обґрунтованих причин своєї присутності не навела, та по суті клопотання більше нічого не додала, прокурор заперечував проти його задоволення.
Потерпілі та захисник в судове засідання не з`явились.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), неявка в судове засідання осіб, які належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
За таких обставин, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Згідно частини першої статті 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Так, вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2014 року ОСОБА_6 визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 115 КК України і призначено покарання:
-за ч.1 ст. 186 КК України у виді арешту на строк три місяці;
-за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк дев`ять років;
На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 09.12.2014 вказаний вирок залишений без змін, а апеляційні скарги захисника та обвинуваченої без задоволення.
Зі змісту поданого клопотання не вбачається в чому саме вирок суду є незрозумілим для засудженої ОСОБА_7 , водночас в судовому засіданні остання пояснила, що їй повністю не зрозумілий вирок та просила його роз`яснити.
У відповідності до статті 374 КПК України вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин.
У вступній частині вироку зазначаються:
1) дата та місце його ухвалення;
2) назва та склад суду, секретар судового засідання;
3) найменування (номер) кримінального провадження;
4) прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи;
5) закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа;
6) сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження.
3. У мотивувальній частині вироку зазначаються:
1) у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення;
мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд;
2) у разі визнання особи винуватою:
формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення;
статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений;
докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів;
мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення;
обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання;
мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому;
підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду;
мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
4. У резолютивній частині вироку зазначаються:
1) у разі визнання особи виправданою - прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправдання;
рішення про закриття провадження щодо юридичної особи;

рішення про поновлення в правах, обмежених під час кримінального провадження;

рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили;

рішення щодо речових доказів і документів;

рішення щодо процесуальних витрат;

строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження;

порядок отримання копій вироку та інші відомості;

2) у разі визнання особи винуватою: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом;

початок строку відбування покарання;

рішення про застосування примусового лікування чи примусових заходів медичного характеру щодо обмежено осудного обвинуваченого у разі їх застосування;

рішення про призначення неповнолітньому громадського вихователя;

рішення про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру;

рішення про цивільний позов;

рішення про інші майнові стягнення і підстави цих рішень;

рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації;

рішення про відшкодування процесуальних витрат;

рішення про винагороду викривачу;

рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження;

рішення про залік досудового тримання під вартою;

строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження;

порядок отримання копій вироку та інші відомості;

рішення про включення інформації про обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Якщо особі пред`явлено декілька обвинувачень і деякі з них не доведені, то у резолютивній частині вироку зазначається, за якими з них обвинувачений виправданий, а за якими - засуджений.

Якщо обвинувачений визнається винним, але звільняється від відбування покарання, суд зазначає про це в резолютивній частині вироку.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до статей 75-79, 104 Кримінального кодексу України у резолютивній частині вироку зазначаються тривалість іспитового строку, обов`язки, покладені на засудженого, особа, на яку за її згодою або на її прохання, суд покладає обов`язок щодо нагляду за засудженим і проведення з ним виховної роботи.

Коли призначається більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, при зазначенні обраної судом міри покарання робиться посилання на статтю 69 Кримінального кодексу України.

5. У разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Отже оцінюючи вказане клопотання та доводи засудженої, суд зазначає, що вказаний вирок перевірявся судом апеляційної інстанції, внаслідок чого не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли скасування чи зміну вироку, а отже вказаний вирок відповідає вимогам статті 374 КПК України. У вказаному вироку зазначені формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного та оскільки засуджена не змогла пояснити в чому саме їй не зрозумілий вирок, а лише обґрунтувала своє клопотанням бажанням бути етапованою до зали суду, суд приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання засудженої про роз`яснення рішення суду та відмову у його задоволенні .

На підставі викладеного, керуючись статтями 380, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про роз`яснення рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19 жовтня 2020 року о 09 год. 30 хв.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3