Справа № 202/6236/20
Провадження № 1-кс/202/486/2021
УХВАЛА
Іменем України
28 січня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,

слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000682 від 09.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2021 року до суду надійшла відповідна скарга адвоката ОСОБА_4 . Свої вимоги скаржник мотивував тим, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів учинених організованими групами і злочинними організаціями СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000682 від 09.09.2020 року за ч.2 ст.149 КК України.

Старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 . 05.10.2020 року ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України. Вважає дії слідчого, які полягають в повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України ОСОБА_3 незаконними, оскільки підозра викладена в повідомленні від 05.10.2020 року являється необґрунтованою.

Факти наведені у повідомленні про підозру від 05.10.2020 року не підтверджують наявність в діях ОСОБА_3 дій, які б становили обєктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, а саме торгівлю людиною, а так само вербування, переміщення, переховування, передача або одержання людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням примусу, викрадення, обману, шантажу, матеріальної чи іншої залежності потерпілого, його уразливого стану або підкупу третьої особи, яка контролює потерпілого, для отримання згоди на його експлуатацію, вчинені за попередньою змовою групою осіб, поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Так, відповідно до змісту підозри від 05.10.2020 року ОСОБА_7 зі свого номеру НОМЕР_1 , зателефонувала ОСОБА_3 о НОМЕР_2 , з пропозицією за винагороду для неї надати для трудової експлуатації ОСОБА_8 . При цьому факт здійснення телефонних дзвінків від ОСОБА_7 з її номера на номер ОСОБА_3 о не підтверджується матеріалами тимчасового доступу та виїмки роздруківки - інформації, що перебуває у володінні ПрАТ "ВФ Україна", про телефонні зв`язки, які здійснювалися з використанням абонентського номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 на підставі ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12.11.2020 року. Окрім того, факт здійснення телефонних дзвінків від ОСОБА_7 ОСОБА_3 , ОСОБА_7 не підтвердила особисто у ході проведення одночасного допиту з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 11.01.2021 року, вказавши на те, що телефонувала лише ОСОБА_9 .

Окрім того, відповідно до змісту підозри від 05.10.2020 року, ОСОБА_3 перемістив ОСОБА_8 з "Словянського ринку" до села Ковпаківка Магдалинівського району. При цьому факт переміщення ОСОБА_8 в напрямку с.Ковпаківка Магдалинівського району разом з ОСОБА_3 о спростовується матеріалами тимчасового доступу та виїмки.

Окрім того, висновок спеціаліста судово-медичного експерта №630 від 26.02.2019, яким зафіксовано наявність у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді садна на обличчі ліворуч, який складено за результатами обстеження ОСОБА_8 від 26.02.2019 року, не являється процесуальним джерелом доказів в розумінні ч.2 ст.84 КПК України, оскільки зафіксовані у ньому фактичні дані отримані не у передбачений КПК України порядку.

Окрім того, допитаний у якості потерпілого ОСОБА_8 вказує на те, що 25.02.2019 року поїхав в село Котовку Магдалинівського району. При цьому обставини вчинення кримінального правопорушення викладені в підозрі від 05.10.2019 року, свідчать про те, що події відбулися в селі Ковпаківка Магдалинівського району. Крім того, обставини вчинення кримінального правопорушення викладені у підозрі від 05.10.2019 року підозрювані ОСОБА_3 та ОСОБА_9 повністю заперечують, факт знайомства з потерпілим ОСОБА_8 також заперечують.

Опитані стороною захисту, в порядку ч.8 ст.95 КПК України жителі с.Ковпаківка Магдалинівського району ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 охарактеризували ОСОБА_9 та членів його сім`ї позитивно, зазначивши, ОСОБА_9 та члени його сім`ї працювали в господарстві самостійно.

Таким чином, наведені факти свідчать про непричетність ОСОБА_3 до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просить слідчого суддю скасувати повідомлення про підозру, а також зобов`язати слідчих групи слідчих та прокурорів, групи прокурорів у вищевказаному кримінальному провадженні виключити з ЄРДР відомості про дату і час повідомлення про підозру від 05.10.2020 року ОСОБА_3 .

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник скаргу підтримали та просили задовольнити. Пояснили, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, тому підлягає скасуванню.

Слідчий під час розгляду справи проти задоволення скарги заперечив. Зазначив, що підозра ОСОБА_3 є обґрунтованою, про неї повідомлено у відповідності до вимог КПК України та на підставі належно зібраних доказів.

Заслухавши пояснення підозрюваного, захисника та слідчого, вивчивши зміст скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог сторони захисту з огляду на наступне.

Так, згідно з п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку,передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особина місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Відповідно до ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000682 від 09.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

05.10.2020 року старшим слідчим в ОВС відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів учинених організованими групами і злочинними організаціями СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 було складане повідомлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, надані слідчим для огляду в судовому засіданні, з урахуванням аргументів сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення ОСОБА_13 про підозру складено уповноваженою на те особою - слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_14 , містить усі відомості та реквізити, передбачені кримінальним процесуальним законом, а також було вручено ОСОБА_3 у спосіб та у строк, визначений КПК України.

З поданої скарги вбачається, що підставою для скасування повідомлення про підозру заявник вважає те, що підозра ґрунтується на недостатніх та недостовірних доказах.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст. 89 КПК України).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21.04.2011 року, остаточне 21.07.2011 року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

На переконання слідчого судді повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, містить достатньо посилань на конкретні факти, що підкріплені зібраними у ході досудового розслідування доказами та інформацію для обґрунтованого припущення про причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованих йому дій. Доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятись при розгляді обвинувального акту в суді.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України від 05 жовтня 2020 року було здійснено у відповідності до вимог КПК України і є достатнім чином обґрунтованими, а тому у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000682 від 09.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1