Справа №295/9854/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001850 від 23.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому вказав, що у провадженні СВ Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001850 від 23.04.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.
У клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12 грудня 2016 року молодший лейтенант ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу терміном на 5 роки. 12 грудня 2016 року, наказом Міністра оборони України від 23.11.2016 №1106, молодшого лейтенанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу Житомирського інституту імені С.П. Корольова, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду інженера лабораторії розробки навчальних систем та обробки спеціальної інформації обчислювального центру Житомирського військового інституту ОСОБА_8 .
Так, молодший лейтенант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 3, 21, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 3, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і Законів України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, сприяти у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватися правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Відповідно до вимог ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, яка досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів, додержуватись визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Відповідно до ст. 28 Конституції України, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів у військовослужбовця за контрактом військового інституту імені С.П. Корольова, молодшого лейтенанта ОСОБА_4 , близько 23 год. 00 хв. 21 квітня 2020 року та ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, а саме офісу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , пересвідчившись в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, підійшли до вхідних дверей офісу що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_10 . Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_9 , скориставшись заздалегідь підготовленим предметом типу лом (фомка), методом віджиму вхідних металопластикових дверей, відкрив останні з метою таємного викрадення чужого майна, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_9 проникли до вказаного офісу у такий спосіб. Перебуваючи в офісному приміщенні, останні таємно викрали чуже майно, ринкова вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1480/1854-1856/20-25 від 27.05.2020 становить: монітор марки «SAMSUNG» моделі T220 (YW22H9MS810263T), серійний номер (S/N): TW22H9MS810263T вартістю 1062 грн. 50 копійок; монітор марки «HP» моделі LA1905wg серійний номер (S/N): CNC01501GN вартістю 800 грн. 00 копійок; монітор марки «DELL» моделі P2214Hb серійний номер (S/N): CN-029C29-74261-3F6-13WL вартістю 1999 грн. 50 копійок; лазерний кольоровий принтер марки «HP» моделі P2255dn серійний номер (S/N): CN-029C29-74261-3F6-13WL вартістю 2200 грн. 00 копійок. В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишили та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6062 грн. 00 коп.
Крім того, у невстановленому слідством місці, у невстановлений слідством день, час та спосіб, ОСОБА_4 , самостійно, за допомогою ізопропілового спирту, нітратної та сірчаної кислоти, а також реактивів та іншого обладнання у невстановлений слідством день, час та спосіб виготовив психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін без мети її збуту. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовного якої встановлюються заходи контролю, зберігав - амфетамін без мети його збуту, ОСОБА_4 незаконно, але не пізніше 23.04.2020 зберігав психотропну речовину за місцем свого тимчасового проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому, 23.04.2020 о 23 годині 00 в ході проведення обшуку за вищевказаною адресою та місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено і стосовного якої встановлюються заходи контролю, яка відповідно до висновку експерта №9/2-489 від 20.07.2020 за результатами судового експертизи матеріалів, речовин та виробів, є - амфетаміном, обіг якої обмежено, у нашаруванні маса якої становить 0,00136 г., 0,00030 г., 0,01234 г., 0,00023 г., та в наданій на дослідження рідині рожевого кольору, що знаходилась у пластиковій пляшці, виявлено амфетамін маса якого у складі рідини становить 0,953 г., тобто загальною масою 0, 96723 грама.
Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_10 від 22.04.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 23.04.2020; протоколом огляду предмету а саме відеозапису від 23.04.2020; протоколом обшуку від 23.04.2020; протоколом огляду предмету від 27.04.2020; висновком експерта № 9/2-489 від 20.07.2020; протоколом допиту ОСОБА_4 від 03.08.2020.
Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України ОСОБА_4 складено та вручено останньому 31.08.203, року.
В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме існує ризик, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Так, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 309 КК України, перше з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 185 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, підозрюваний усвідомлює, що йому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі та може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Згідно ч. 2 ст. 181 домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому, на думку слідчого, цілодобовий домашній арешт є достатнім запобіжним заходом з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження. Окрім цього, зазначає, що після вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення, котре передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, що може свідчити про те, що останній також може вчиняти нові правопорушення або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, доведених прокурором.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховуються обставини, за яких було скоєно кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 та те, що підозрюваний визнає свою вину, має постійне місце проживання та реєстрації, міцність соціальних зв`язків, наявність в його родині утриманців.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, враховуючи що останній має постійне місце проживання та реєстрації, працює, має на утриманні двох синів: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має статус дитина-інвалід «категоріх А» відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, слідчий суддя доходить висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 16 жовтня 2020 року.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
-не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою.
У разі не виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали о 09-30 год. 21.08.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1