Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:
слідчий суддя - ОСОБА_1 ,
за участю:
скаржника - ОСОБА_2 ,
представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 дії слідчого щодо вручення письмового повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0003036, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді в інтересах ОСОБА_2 зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на дії слідчого щодо вручення письмового повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0003036, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2020 року.
Скарга обґрунтована тим, що Подільським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування вказаного вище кримінального провадження, в рамках якого 19 жовтня 2020 року ОСОБА_2 було повідомлено слідчим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, проте таке повідомлення про підозру, на думку представника скаржника, є незаконним, безпідставним та необґрунтованим, оскільки зазначені в повідомленні про підозру обставини не відповідають дійсності.
Зокрема, адвокат зазначила, що за обставин, наведених у повідомленні про підозру, ОСОБА_2 не міг ідентифікувати працівників поліції, оскільки останні були у цивільному одязі, у нього був відсутній умисел на грубе порушення громадського порядку, а висновок слідчого про застосування ОСОБА_2 предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме газового балончику, є помилковим. Не будучи обізнаним в приналежності конкретної особи до працівників правоохоронного органу, без особливої зухвалості та цинізму та без вираженого мотиву явної неповаги до суспільства, ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані виключно на свій захист та можливе попередження протиправної поведінки, яка у свою чергу могла бути уявною, тоді як доводи сторони обвинувачення, згідно з якими ОСОБА_2 діяв відповідно до розподілених ролей та які викладені у повідомленні про підозру, не відповідають дійсності та є необґрунтованими. Із наведених підстав представник скаржника просила вказане повідомлення про підозру скасувати та зобов`язати слідчого вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України, а також відомостей щодо набуття ним статусу підозрюваного.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 підтримали скаргу із наведених у ній підстав, посилаючись на необґрунтованість повідомлення про підозру у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. При цьому, вони зазначили що процесуальний порядок вручення ОСОБА_2 повідомлення про підозру слідчим порушено не було, а також вказали, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершено, у зв`язку з чим строк оскарження повідомлення про підозру не закінчився. Крім того, представником скаржника було долучено до матеріалів скарги копії матеріалів кримінального провадження №0002272, внесеного до ЄРДР 05 листопада 2020 року за її заявою в інтересах ОСОБА_2 , щодо можливих неправомірних дій працівників Подільського УП ГУНП в м. Києві під час затримання ОСОБА_2 18 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.
Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив, посилаючись на те, що про обґрунтованість підозри ОСОБА_2 свідчить сукупність доказів, зібраних в ході досудового розслідування, а доводи сторони скаржника є безпідставними та необґрунтованими.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та надані сторонами матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що Подільським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003036, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Київська місцева прокуратура №7.
Відповідно до наданих матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_2 о 19 год. 15 хв. 19 жовтня 2020 року.
Тоді ж ОСОБА_2 було роз`яснено його процесуальні права та обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України, що засвідчено підписами ОСОБА_2 у письмовому повідомленні про підозру, а також що він сам підтвердив безпосередньо у судовому засіданні.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється, відповідно до норми статті 276 КПК України, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому, ч. 1 ст. 276 КПК визначає, що повідомлення про підозру здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК, відповідно до норм якої письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, ст.ст. 135, 136), тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч. 1 ст. 135 КПК); врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК).
При цьому, обґрунтованість повідомлення про підозру та встановлення наявності в діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Як встановлено слідчим суддею зі змісту скарги та із пояснень скаржника та його представника у судовому засіданні, доводи скаржника полягають у тому, що повідомлення слідчим ОСОБА_2 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, є незаконним, безпідставним та необґрунтованим, оскільки зазначені в повідомленні про підозру обставини не відповідають дійсності, тобто фактично оспорюється саме обґрунтованість підозри.
Разом із цим, як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена 19 жовтня 2020 року ОСОБА_2 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_2 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Зокрема, у судовому засіданні скаржник та його представник підтвердили, що процесуальний порядок вручення ОСОБА_2 повідомлення про підозру слідчим порушено не було.
Наведені представником скаржника інші доводи в обґрунтування скарги, зокрема, щодо наявності у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, кримінального провадження №0002272, внесеного до ЄРДР 05 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, також не є тією обставино, яка має оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_2 органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а тому, скарга захисника є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Враховуючи зазначене, керуючись ст. 276-278, 303, 306, 307 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на дії слідчого щодо вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні №0003036, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2020 року, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1