КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/1001/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та Дзержинським районним судом м. Харкова апеляційну ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року,

участю

прокурора ОСОБА_7 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 20.08.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001086 від 15.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що під час вивчення слідчим суддею матеріалів кримінального провадження встановлено, що з метою перевірки обставин, за яких, як стверджує ОСОБА_6 слідчим ТУ ДБР, розташованим у м. Києві ОСОБА_9 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 364 КК України, було проведено ряд слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі, а саме, проаналізовано доводи такої заяви ОСОБА_6 матеріали інших заяв та процесуальних рішень слідчих суддів, що стосуються кримінального провадження за №0000211 та №0001223, допитано особу, щодо дій якої подано заяву про кримінальне правопорушення належним чином проаналізовано отримані відомості та документи, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а отримані відомості і висновки викладено у оскаржуваній постанові. Окрім того під час допиту ОСОБА_6 в статусі свідка, останній відмовився від надання будь яких показань, щодо обставин вчинення злочину слідчого ОСОБА_9 , разом з не надав жодних доказів, які б свідчили про спричинення будь - кому істотної шкоди останнім.

Відтак, на переконання слідчого судді, з викладеного вище вбачається, що слідчим під час проведення досудового розслідування кримінального провадження було вжито вичерпних заходів для перевірки обставин за заявою про кримінальне правопорушення ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 20.08.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001086 від 15.06.2020 року.

Щодо строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що резолютивна частина ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року була оголошена 02.12.2020 року в режимі відеоконференцзв?язку, а повний текст оскаржуваного рішення було направлено поштовим відправлення на його адресу 15.12.2020 року та отримано лише 21.12.2020 року, а відтак апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин.

Щодо незаконності оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що 15.06.2020 року за його заявою ГСУ ДБР було внесено відомості до ЄРДР за №0001086 про можливе вчинення слідчим ТУ ДБР в м. Полтава ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Досудове розслідування даного кримінального провадження було доручено слідчому ГСУ ДБР ОСОБА_8 .
На думку ОСОБА_6 , слідчий ОСОБА_8 в порушення вимог ч. 2 ст. 55 КПК України та рішень Європейського суду з прав людини, умисно не допитав його в якості потерпілого по фактам, викладених у заяві та не надав пам`ятку про права та обов`язки потерпілого і 14.08.2020 року виніс постанову про відмову у визнанні потерпілого, чим грубо порушив його ( ОСОБА_6 ) процесуальне право надавати докази, заявляти відводи та клопотання, надавати пояснення, знайомитися з матеріалами кримінального провадження та оскаржувати дії чи бездіяльність слідчого, як і не провів одночасного допиту ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_9 .
Крім того, ОСОБА_6 вказує на те, що 20.08.2020 року слідчий ОСОБА_8 , не провівши будь-яких слідчих дій, спрямованих на встановлення істини по справі, навіть не допитавши його ( ОСОБА_6 ), передчасно виніс невмотивовану, необґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження №0001086, виклавши в ній завідомо неправдиві відомості, а саме:
- умисно проігнорував принципи верховенства права, законності, публічності, які викладені в ст.ст. 9, 25, 91-94 КПК України; умисно не провів всього комплексу слідчо-процесуальних дій, направлених на об`єктивне, повне, всебічне і безперешкодне розслідування фактів, викладених в заяві про кримінальне правопорушення;
- умисно не взяв до уваги ухвалу Жовтневого районного суду м. Полтави від 13.04.2020 року, яким було скасовано постанову про відмову у задоволенні його ( ОСОБА_6 ) клопотання про призначення йому судово-психологічної експертизи в рамках кримінального провадження №0001223, незаконно винесену 16.01.2020 року слідчим ТУ ДБР в м. Полтава ОСОБА_9 ;
- умисно не взяв до уваги ухвалу Жовтневого районного суду м. Полтави від 27.07.2020 року у справі №554/4931/18, якою була задоволена його скарга на чергову постанову про закриття кримінального провадження №0001223 від 18.07.2020 року, винесену слідчим ОСОБА_9 , в якій акцентовано було судом, що під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не здійснив повного і об`єктивного досудового розслідування, не виконав ухвали апеляційного суду Полтавської області за 2016-2017 р.р. та ухвалиЖовтневого районного суду м. Полтави від 02.03.2020 р. та 13.04.2020 р.
- умисно завуалював рішення Дзержинського райсуду м. Харкова щодо відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 3000 грн., спричиненої йому діяльністю слідчих прокуратури під час досудового розслідування №0000211.
Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що слідчий ОСОБА_8 , виніс постанову про закриття кримінального провадження №0001086, разом з чим останню перевірку проводив в рамках кримінального провадження №0001086.
ОСОБА_6 зазначає, що слідчий ОСОБА_8 взагалі не провівши будь-яких слідчо-процесуальних дій, направлених на встановлення істини і умисно приховав бездіяльність слідчого ОСОБА_9 , який імітуючи розслідування у кримінальному провадженні №0001223, не виконав і не усунув недоліки, які були зазначені в численних рішення судів першої і апеляційної інстанції, виніс передчасне, невмотивоване рішення від 20.08.2020 року про закриття кримінального провадження №0001086.
На переконання апелянта, висновки, викладені у постанові слідчого про закриття кримінального провадження, не відповідають дійсності, є бездоказовими, не логічними, надуманими та голослівними. В постанові не відображено, чому події, зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення не мають місце або в них відсутні ознаки кримінального правопорушення, не наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі, відсутнє мотивування відсутності складу кримінального правопорушення в діях фігуранта по справі.
ОСОБА_6 зазначає, що у зв`язку з вищенаведеним ним до Шевченківського районного суду м. Києва було оскаржено постанову слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 20.08.2020 року про закриття кримінального провадження, проте ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року, за відсутності матеріалів закритого кримінального провадження №0001086 було відмовлено у задоволенні його скарги, при цьому слідчий суддя не обґрунтував, чому він вважає, що слідчим досудове розслідування було проведено в повному обсязі та надано належну оцінку всім доказам і обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Представник ДБР, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, будь - яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду. Враховуючи викладене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка представника ДБР не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність як постанови слідчого, так і ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про поновлення строків ОСОБА_6 на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2020 р. та про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Щодо поновлення ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження, слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що резолютивна частина ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року була оголошена 02.12.2020 року в режимі відеоконференцзв?язку, а повний текст оскаржуваного рішення було направлено поштовим відправлення на його адресу 15.12.2020 року та отримано лише 21.12.2020 року, а відтак строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

По суті апеляційної скарги слід вказати, що 04.09.2020 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 20.08.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001086 від 15.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на вказану постанову слідчого, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що слідчим під час проведення досудового розслідування кримінального провадження було вжито вичерпних заходів для перевірки обставин за заявою про кримінальне правопорушення ОСОБА_6 , зокрема, проведено ряд слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі, а саме проаналізовано доводи такої заяви, матеріали інших заяв та процесуальних рішень слідчих суддів, що стосуються кримінальних проваджень за №0000211 та №0001223, допитано особу, щодо дій якої подано заяву про кримінальне правопорушення, проаналізовано отримані відомості та документи, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Однак, висновки слідчого судді, на переконання колегії суддів, є такими, що зроблені передчасно, оскільки їм передувала процедура судового розгляду, яка проведена з істотним порушенням норм КПК України.
Метою судового контролю, обов`язок якого покладено законом на слідчого суддю, є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини та громадянина у кримінальному провадженні (ст. 3 КПК України).
Таким чином, судовий процес за правомірністю закриття кримінального провадження має бути дієвою гарантією прав і свобод людини та громадянина, що не допускає зловживань з боку посадових та службових осіб правоохоронних органів, сприяє виконанню завдань кримінального провадження та є одним із способів забезпечення правопорядку в державі.
Умови, за яких судовий контроль вважатиметься належним, визначені у відповідних нормах КПК України.
Так, згідно вимог ст.ст. 7, 284, 306, 370 КПК України судове рішення, ухвалене слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження повинно бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. При цьому в ст. 94 КПК України вказано, що слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ (в межах, необхідних для прийняття відповідного процесуального рішення) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Статтею 23 КПК України закріплено обов`язок суду безпосередньо досліджувати будь-які докази.
З вищевикладених норм закону вбачається, що ухвала слідчого судді, постановлена за наслідками розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, може вважатися законною та обґрунтованою лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження слідчим суддею всіх обставин кримінального провадження (в межах вирішуваних слідчим суддею питань) та безпосереднього вивчення й оцінки документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Оскільки лише наявність у розпорядженні слідчого судді вказаних матеріалів дасть можливість перевірити доводи учасників кримінального провадження щодо законності (незаконності) постанови про закриття кримінального провадження, та, взагалі, надасть можливість встановити обставини кримінального провадження, так як відомості щодо них є лише в цих матеріалах.
Тому, в даному випадку для забезпечення законності під час кримінального провадження, а також недопущення порушень прав і законних інтересів сторін кримінального провадження, слідчому судді необхідно було не лише формально витребувати матеріали кримінального провадження № 0001086, а отримати їх, дослідити та з`ясувати обсяг проведених слідчим слідчих дій, з`ясувати обставини, які стали підставою для закриття кримінального провадження, перевірити ряд фактів, на які вказував у своїй скарзі ОСОБА_6 . Вказані обставини мають істотне значення для прийняття законного і обґрунтованого процесуального рішення.
Однак, як вбачається з матеріалів судового провадження, журналу судового засідання від 02.12.2020 р. та технічного запису вказаного судового засідання процедура судового розгляду скарги ОСОБА_6 проведена без матеріалів закритого кримінального провадження, і не забезпечила собою належного контролю за дотриманням прав і свобод людини та громадянина у кримінальному провадженні, як це передбачено законом.
Оскаржуючи постанову слідчоготретього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 20.08.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001086 від 15.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України ОСОБА_6 в скарзі наводив ряд доводів, які на його думку, свідчили про передчасність постановлення слідчим оскаржуваної постанови, серед яких вказував невиконання слідчим ОСОБА_9 ухвал районного та апеляційних судів, постановлених в рамках кримінального провадження №0001223, не взяття до уваги рішення Дзержинського райсуду м. Харкова про стягнення на його користь моральної шкоди, спричиненої під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000211, та ін. Проте, і дані обставини без витребовування матеріалів закритого кримінального провадження, залишились не перевіреними, та не було надано відповіді у оскаржуваній ухвалі.
З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про те, що рішення про закриття кримінального провадження прийняте слідчим з дотриманням вимог КПК України, на підставі повної перевірки доводів ОСОБА_6 , викладених у повідомленні про вчинення злочину, та всебічного дослідження обставин, є передчасними.
А тому колегія суддів доходить висновку про те, що оскільки за відсутності матеріалів закритого кримінального провадження проведено розгляд скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя взагалі не мав юридичної можливості встановити будь-які обставини кримінального провадження, за винятком самого факту надходження скарги ОСОБА_6 , а тим більше встановити факт законності прийняття слідчим постанови без дослідження самої постанови та документів, які стали підставою для її винесення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки слідчим суддею скаргу ОСОБА_6 було розглянуто з істотним порушенням вимог КПК, які зашкодили слідчому судді прийняти законне та обґрунтоване рішення, то ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з направленням матеріалів скарги для розгляду до суду першої інстанції, під час якого слідчому судді необхідно провести розгляд скарги на основі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, шляхом безпосереднього вивчення й оцінки обставин, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Відповідно, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 20.08.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001086 від 15.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України - скасувати та призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4