УХВАЛА

04 лютого 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене виконувачем обов`язків прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, -
в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000339 від 16.12.2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із клопотанням, яке погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .
З клопотання вбачається, що в кінці грудня 2019 року ОСОБА_7 , будучи обізнаним про встановлений чинним законодавством порядок проведення рубок дерев, у порушення статті 69 Лісового Кодексу України, тобто без передбаченого законом спеціального дозволу на проведення порубки, а саме лісорубного квитка або лісового квитка, статті 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно якої громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді істотної шкоди довкіллю, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, створив і очолив організовану групу, до складу якої увійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , для вчинення злочинів проти довкілля, пов`язаних з незаконною порубкою дерев породи «дуб» у лісах на території Дубровицького та Зарічненського районів Рівненської області.
При цьому, ОСОБА_7 підшукав та залучив учасників до складу організованої групи із числа раніше знайомих між собою осіб, окремі учасники якої мають досвід у лісозаготівельній сфері, врахувавши їх особисті якості, навички, вміння діяти в групі, безумовне підпорядкування йому.
З метою реалізації злочинного умислу, направленого на організацію і проведення незаконних порубок дерев у лісах, ОСОБА_7 розробив і довів до відома усім учасникам групи єдиний план їх злочинної діяльності з розподілом функцій кожного, який охоплював відбирання дерев породи «дуб» за відповідними характеристиками в лісах за межами населених пунктів Дубровицького та Зарічненського районів Рівненської області, неодноразове проведення незаконних порубок дерев, шляхом їх відокремлення від кореня, за допомогою ручних електропил, завантаження незаконно зрубаної деревини до вантажних автомобілів і перевезення до м. Рівне Рівненської області та до м. Луцьк Волинської області.
ОСОБА_5 , як виконавець у складі організованої групи під час підготовки і вчинення злочинів, діяв за дорученням і вказівкою ОСОБА_7 , в межах відведеної ролі, для реалізації їх спільного злочинного умислу, достовірно знаючи про протиправність своїх дій, дотримуючись плану злочинної діяльності, безпосередньо приймав активну участь у незаконних порубках дерев на території Дубровицького та Зарічненського районів Рівненської області; за вказівкою ОСОБА_7 підшуковував та відбирав за відповідними характеристиками для незаконної порубки дерева породи «дуб»; визначав місце та час вчинення незаконної порубки дерев; з метою конспірації злочинної діяльності залучав до проведення незаконних рубок та подальшого навантаження деревини невстановлених досудовим розслідуванням осіб, а також невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які під час вчинення незаконної порубки дерев, перебуваючи на певній відстані від місця такої порубки, здійснювали перевірочні та попереджувальні заходи, які полягали у спостереженні за навколишньою обстановкою; забезпечував учасників групи засобами вчинення злочину, зокрема ручними електропилами; безпосередньо за допомогою ручної електропили здійснював порубку дерев, шляхом їх відокремлення від кореня, а також крижування деревини для зручності її транспортування; після безпосередньої порубки дерев, які розпилювалися на колоди, завантажував їх до автомобіля, з метою подальшого перевезення; забезпечував транспортування незаконно зрубаної деревини.
Для досягнення кінцевої злочинної мети, члени організованої групи діяли у відповідності до розподілених між ними ролями, згідно з покладеними на кожного функціями, усвідомлюючи, що вчиняють злочини спільно, відповідно до визначеного напрямку діяльності, та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільних дій всіх членів групи і неухильного дотримання ними плану.
Організована група під керівництвом ОСОБА_7 , за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_5 характеризувалась стійкістю, що полягала у згуртованості її складу, а також існуванні стабільних відносин між усіма учасниками, у зв`язку з підготовкою і неодноразовим вчиненням злочинів проти довкілля.
Вказаною організованою групою у період часу з 25 травня по 01 вересня 2020 року, вчинено низку злочинів, пов`язаних із незаконною порубкою дерев у лісах на території Сварцевицького лісництва ДП «Зарічненське лісове господарство» та Людинського лісництва ДП «Висоцьке лісове господарство», при наступних обставинах:
28.01.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

Підозра у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, про яку повідомлено ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними під час досудового слідства доказами, а саме: результатами проведених НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, зокрема щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ; показаннями допитаних у кримінальному провадженні свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; результатами проведених тимчасових доступів до інформації, яка знаходилась в операторів мобільного зв`язку, стосовно з`єднань фігурантів кримінального провадження між собою; протоколами оглядів місця події від 26.05.2020, а саме транспортного засобу «Volkswagen LT 46» р.н. НОМЕР_1 , від 28.05.2020, а саме території кварталу 10 виділу 42 Сварцевицького лісництва ЛП «Зарічненський лісгосп», від 01.09.2020, а саме транспортного засобу «IVECO» 35.10 р.н. НОМЕР_2 , від 01.09.2020, а саме кварталу 61 виділу 37 Людинського лісництва ДП «Висоцький лісгосп»; висновком експерта за результатами проведення комісійної криміналістичної експертизи відеозвукозапису № 8028-8039 від 23.12.2020; висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № СЕ-19/118-20/11381-ЕК/3.5-77 від 18.12.2020; висновком експерта за результатами проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/118-21/39-ТР від 20.01.2021; висновком експерта за результатами проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/118-21/38-ТР від 13.01.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 16.01.2021 із свідокм ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2021 із свідком ОСОБА_9 ; іншими доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

В судовому засіданні прокурор та слідчий повністю підтримали клопотання просили його задоволити з підстав викладених у ньому так, як у вказаному клопотанні підтверджено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого за безпідставністю та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, надати можливість працювати та утримувати свою сім`ю.

З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ст. 107 КПК України фіксування судового процесу технічними засобами при розгляді клопотання слідчим суддею не здійснювалось.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000339 від 16.12.2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

За вищевказаних обставин, 28.01.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

Твердження слідчого та прокурора, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі, ніякими обґрунтованими та належними доказами в судовому засіданні не підтверджено.

Поряд з цим слідчим повністю доведено наявність інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які він посилається у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, вказані в ст. 178 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повинен перевірити чи достатньо підстав для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є домашній арешт до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також, чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням іншого запобіжного заходу.

При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Натомість, протягом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту у певний період доби не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є всі підстави для застосування, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

П.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України», береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти (7). При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (21, с.98). Справа ЄСПЧ «Пунцельт проти Чехії».

Таким чином, характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 який має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, має постійне місце роботи, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, а тому на даний час немає підстав стверджувати, про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України на запобігання, яким спрямоване застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що підозрюваний тісно співпрацює з органом досудового розслідування для встановлення повного, всебічного та об`єктивного розслідування даного кримінального провадження. На даний час свідки у кримінальному провадженні допитані, усі необхідні письмові докази (документи) вилучені.

Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про обрання підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу; підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати; контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 193-174, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залужжя, Дубровицького району, Рівненської області, громадянина України, українця, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати до слідчих СУ ГУНП в Рівненській області, якими здійснюється досудове розслідування кримінального провадження та прокурорів, якими здійснюється процесуальне керівництво, за першою вимогою;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора;

повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом та строк дії ухвали визначити до 28.03.2021.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1