Справа № 215/4935/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000855 від 08.07.2020 про обвинувачення :

Б р е ч к ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-технічною освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2020 ОСОБА_6 знаходився на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Приблизно о 21:40 годині 07.07.2020 між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виникла словесна сварка, що супроводжувалась нецензурною лайкою, внаслідок чого між ними виник конфлікт.

Після цього за проханням ОСОБА_9 до вищевказаного домоволодіння прийшла його донька ОСОБА_11 разом з її чоловіком ОСОБА_5 .

У подальшому у цей же день приблизно о 21:50 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_9 , зайшли до вітальної кімнати вищевказаного будинку, де знаходився ОСОБА_6 , та між ними виник словесний конфлікт, після якого останні пішли на подвір`я вказаного домоволодіння.

Через невеликий проміжок часу, у той же день, неподалік паркану вищевказаного домоволодіння між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 знову виник конфлікт з приводу нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_8 , під час чого ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 та штовхнув його обома руками намагаючись захистити ОСОБА_8 . У цей же час, ОСОБА_5 , стоячи позаду ОСОБА_6 , схопив останнього лівою рукою в області шиї, щоб заспокоїти його та припинити бійку, у зв`язку з чим вони не втримавши рівновагу впали з височини власного зросту на землю, після чого ОСОБА_6 підвівся.

На грунті вищевказаного конфлікту з ОСОБА_5 у ОСОБА_6 виник прямий умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого прямого умислу, спрямованого на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, відразу після конфлікту з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пішов у кухонну кімнату вказаного будинку, де взяв металеву сокиру з дерев`яним руків`ям довжиною 45см., та направився до ОСОБА_5 , який стояв поблизу автомобільної дороги за територією вищевказаного домоволодіння.

У той же час , перебуваючи поблизу автомобільної дороги, ОСОБА_6 , діючи умисно, не маючи на меті наміру позбавити життя потерпілого ОСОБА_5 , а спричинити тяжкі тілесні ушкодження останньому, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, з мотивів гострої неприязні до нього, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_5 та стоячи на відстані приблизно 1 метра від нього, тримаючи лівою рукою за дерев`яне руків`я вказану сокиру, із замаху наніс один удар плоским кінцем обуха сокири в область лобної ділянки голови ОСОБА_5 , від яких останній з височини власного зросту впав на землю. Після цього ОСОБА_6 вважаючи свої злочинні дії завершеними з місця вчинення злочину зник.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_5 садно лобної області, вдавлений імпрессивний перелом лобної кістки з розтрощенням, пневмоцефалія, які по характеру відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, згідно проведеної судово-медичної експертизи від 28.08.2020.

Умисні дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що дійсно під час вживання спиртних напоїв у нього виник конфлікт з ОСОБА_9 через його образливі слова на адресу ОСОБА_10 . Однак на зауваження ОСОБА_9 не реагував. Потім до домоволодіння приїхав потерпілий ОСОБА_5 , який повинен був забрати ОСОБА_9 . Проте ОСОБА_9 продовжував конфліктувати з ним та ОСОБА_8 , і перебуваючи неподалік подвіря почав бити ОСОБА_8 , тому він підійшов до ОСОБА_9 та відштовхнув його від ОСОБА_8 . У цей же час ОСОБА_5 стоячи позаду почав з силою тримати його заважаючи припиняти протиправні дії ОСОБА_9 . Внаслідок цього він впав на землю. Розуміючи перевагу ОСОБА_9 і потерпілого, маючи неприязнь до останнього він пішов у будинок, де під ліжком знайшов сокиру, потім підійшов до ОСОБА_5 і тупою частиною обуха сокири вдарив його по лобі без наміру причинити смерть.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що дійсно був конфлікт між обвинуваченим, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Він намагався припинити конфлікт, тримаючи руками ОСОБА_6 , від чого вони обоє впали на землю Після цього вони розійшлися, але через деякий час, коли він вже перебував на вулиці, ОСОБА_6 раптово підійшов до нього і сокирою наніс удар в ділянку лоба, від чого він впав на землю. Потім ОСОБА_6 ще кілька разів махнув сокирою та зник. На цей час він претензій до обвинуваченого не має, отримав відшкодування від обвинуваченого за спричинену шкоду і просить ОСОБА_6 не позбавляти волі.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_6 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи те, що обвинувачений погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, щодо фактичних обставин, форми вини, мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення, виду шкоди, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Отже, пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,суд визнає доведеним та визнає його винним у вчиненні вказаного злочину.

Крім цього, суд зазначає, що згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №10 від 12.08.2020 ОСОБА_6 є осудним та підлягає кримінальному покаранню.
Пpи пpизначеннi покаpання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання.

Вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, вчинений ОСОБА_6 злочин відноситься до категорії тяжких. Спосіб вчинення злочину та місце, в яке нанесено ушкодження , на думку суду, свідчать про високий ступінь суспільної небезпеки злочину.

Суд враховує данні щодо особи ОСОБА_6 , який характеризується посередньо, неодружений, не працює, раніше не судимий, а також суд враховує відсутність претензій в потерпілого до обвинуваченого .

Обставинами, які пом`якшують покаpання згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, суд дiйшов висновку про необхідність призначення покарання згідно вимог ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним і іншими особами інших правопорушень в межах санкції ст.121 ч.1 КК України з ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі, з урахуванням вимог статті 69-1 КК України.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експерта , які є документально підтвердженими, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Запобіжний захід, застосований обвинуваченому, слід продовжити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років у кримінально-виконавчій установі .

Строк вiдбуття покарання ОСОБА_6 обраховувати з 23 вересня 2020 року, зарахувавши до строку покарання період перебування пiд вартою з 08.07.2020 по 22.09.2020 року

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 980,70 грн.за проведення судової експертизи від 22.07.2020.
Речові докази: металеву сокиру, яка зберігається в Тернівському ВП КВП ГУНП в області (а.с.23,23 т.2), знищити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
СУДДЯ: