Провадження № 1-кп/947/1116/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2020 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001656 від 12.06.2020 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, працюючого за наймом на будівництві, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз судимого: 29.04.2015 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.289, ч.2 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, без конфіскації майна, 20.03.2018 року, звільненого по відбуттю строку призначеного покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

ВСТАНОВИВ:

12.06.2020 року о 03:00 год., біля будинку № 10 по вул. Писарєва у м. Одесі, ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та невстановлена особа, матеріали у відношенні якої виділенні в окреме провадження, побачили раніше незнайомого ОСОБА_6 , який в правій руці тримав мобільний телефон марки «IPhone SE», після чого у ОСОБА_4 та невстановленої особи, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 . Для реалізації цього умислу ОСОБА_4 та невстановлена особа, вступили у попередню змову, направлену на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для його життя і здоров`я.

Реалізуючи свій, злочинний умисел, ОСОБА_4 та невстановлена особа, підійшли до ОСОБА_6 і застосували до останнього насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я: ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 , удар кулаком правої руки по обличчю, спричинивши останньому легке тілесне ушкодження у вигляді синця на верхній нижній повіках правого ока, після чого невстановлена особа, нанесла удар кулаком правої руки в потиличну ділянку голови ОСОБА_6 , спричинивши останньому легке тілесне ушкодження у вигляді садна потиличної ділянки голови, від чого ОСОБА_6 впав лівою частиною тіла на асфальтне покриття тротуару, отримавши фізичну біль. Також, в результаті падіння на тротуар із правої руки ОСОБА_6 випав його мобільний телефон марки «IPhone SE», вартістю 3 200 грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafon», з абонентським номером НОМЕР_1 вартістю 25 грн., на рахунку якої грошові кошти були відсутні, однак ОСОБА_4 та невстановлена особа, не побачили що даний телефон випав з рук ОСОБА_6 . Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 та невстановлена особа нанесли лежачому на асфальтному покритті тротуару ОСОБА_6 численні удари ногами в різні частини тіла, вимагаючи при цьому у ОСОБА_6 віддати їм його мобільний телефон, інше майно та грошові кошти. ОСОБА_4 наніс численні удари правою ногою в голову ОСОБА_6 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді: п`яти синців голови в правій тім`яній ділянці, в скроневій ділянці, лобовій ділянці по центру, на спинці з переходом на скати носа, на верхній губі по центру; по одному садну обох щічних ділянок; перелому другого зуба верхньої щелепи справа на рівні коріння, а невстановлена особа, нанесли численні удари обома ногами по тулубу та кінцівкам ОСОБА_7 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді: садна на передній поверхні грудної клітини зліва в проекції 4-го ребра по середньо-ключичній лінії; по одному садну в обох лопаткових ділянках; садна на передній поверхні живота зліва в нижній третини, поміж передньо-паховою та середньо-ключичною лініями; по одному садну на обох ліктьових суглобах по заднім поверхням.

В подальшому, продовжуючи реалізувати злочинний умисел, ОСОБА_4 та невстановлена особа, почали вивертати кишені одежі ОСОБА_6 , розшукуючи у кишенях останнього вищевказаний мобільний телефон, майно та грошові кошти, після чого дана невстановлена особа відкрито викрали у ОСОБА_6 , з передньої лівої кишені штанів гаманець чорного кольору вартістю 250 грн., в якому знаходились грошові кошти у сумі 245 грн., банківська картка «Raiffeisen Bank Aval» № НОМЕР_2 , банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , що не мають матеріальної цінності, а з правої кишені штанів портативний зарядний пристрій «Nomi», вартістю 500 грн.

Після цього, ОСОБА_4 та невстановлена особа, з місця вчинення кримінального правопорушення з вищевказаним викраденим майном і грошовими коштами втекли, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричини майнову шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 995 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, за правовою кваліфікацією відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, вночі 12.06.2020 року, по вул. Писарєва у м. Одесі, він разом зі своїм другом побачив раніше не знайомого їм потерпілого ОСОБА_6 , після чого у його товариша та потерпілого розпочалася бесіда, яка переросла бійку. Майданник спровокував його на вчинення кримінального правопорушення. Коли потерпілий перебув на асфальті ОСОБА_8 забрав з кишені потерпілого гаманець і портативний пристрій, на що він надав свою мовчазну згоду. Коли за ним додому приїхали співробітники поліції він все розповів і щиросердно зізнався у вчиненому кримінальному правопорушенні, сприяв його розкриттю та відшкодував завдану шкоду.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Крім того, обвинувачений зазначив, що має цивільну дружину та матір у якої на утриманні перебуває неповнолітня дитина, працює за наймом на будівництві. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування матеріальної шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визначає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та обтяжуючі обставини, а також думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру не має, та просить суворо не карати обвинуваченого, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно підлягають скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 174, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Негайно звільнити з-під варти в залі суду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обрати у відношенні нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком суду законної сили, поклавши обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: 1) за першою вимогою з`являтися до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи, засобів зв`язку.

Зарахувати у строк призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення перебування під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 12.06.2020 року по 09.09.2020 року включно.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.06.2020 року (Справа № 947/15873/20, Провадження № 1-кс/947/8403/20) про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події, за адресою: м. Одеса, вул. Писарєва, 10 скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-Банківська картка «Raiffeisen Bank Aval» № НОМЕР_2 , банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , портативний пристрій марки «Nomi» вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_6 ;

-Грошові кошти у сумі 175 грн., зв`язка ключів у кількості 4 штук, магнітний ключ та брелок, які були вилучені під час затримання ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 ;

-DVD диск зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1