Справа № 459/2934/20
Провадження № 1-м/459/4/2020
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червоноград клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Хімкінського міського суду Московської області від 13.12.2018 року з врахуванням змін, внесених постановами цього ж суду від 29.05.2019 року, 29.11.2019 року,09.12.2019 року, 17.03.2020 року відносно громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, засудженого за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228-1 КК Російської Федерації до покарання у виді 8 років позбавлення волі,-
встановив:
До Червоноградського міського суду Львівської області відповідно до ч.1 ст.610 КПК України надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Хімкінського міського суду Московської області від 13.12.2018 року з врахуванням змін, внесених постановами цього ж суду від 29.05.2019 року, 29.11.2019 року,09.12.2019 року, 17.03.2020 року відносно громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, засудженого за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228-1 КК Російської Федерації до покарання у виді 8 років позбавлення волі.
В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні вказав про можливість розгляду такого у відсутності представника Міністерства юстиції України.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про підставність такого, виходячи з наступного:
Вироком Хімкінського міського суду Московської області від 13.12.2018 року громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , одружений, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимий, засуджений за злочин, передбачений ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228-1 КК Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попередньою змовою в особливо великому розмірі) до покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 25.12.2018 року (а.с.40).
ОСОБА_3 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Рязанскій області, кінець відбуття строку покарання 23.11.2025 року (а.с.44).
Останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 (а.с.50).
Як вказано у клопотанні, Наказом Міністерства юстиції України № 3398/5 від 30.09.2020 року на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації № 06-73559/20 від 06.07.2020 року, прийнято рішення про прийняття засудженого вироком суду Російської Федерації ОСОБА_3 в Україну.
Відповідно до заяви ОСОБА_3 , останній подав клопотання про переведення його в Україну для подальшого відбування покарання (а.с.43).
Згідно ч. 1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та ст.606КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: 1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; 2) якщо рішення є остаточним (вирок набрав законної сили); 3) якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; 4) якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; 5) якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; 6) якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; 7) якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи. Пунктом b ч.1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
Згідно ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
В силу п.1 ч.4 вказаної статті при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексуУкраїни за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Так, дії ОСОБА_3 вироком Хімкінського міського суду Московської області від 13.12.2018 року з врахуванням змін, внесених постановами цього ж суду від 29.05.2019 року, 29.11.2019 року,09.12.2019 року, 17.03.2020 року кваліфіковано за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228-1 КК Російської Федерації замах на незаконний збут наркотичних речовин групою осіб за попередньою змовою в особливо великому розмірі, при цьому злочин не було доведено до кінця з незалежних від нього обставин.
За аналогічні дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність:
за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України - закінчений замах на незаконний збут наркотичних речовин в особливо великих розмірах, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Замах на злочин слід кваліфікувати за ч.2 ст.15 КК України, оскільки у відповідності до викладених у вироку обставин, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
За КК України дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України - закінчений замах на незаконний збут наркотичних речовин в особливо великих розмірах, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Вироком Хімкінського міського суду Московської області від 13.12.2018 року з врахуванням змін, внесених постановами цього ж суду від 29.05.2019 року, 29.11.2019 року,09.12.2019 року, 17.03.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228-1 КК Російської Федерації до покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Згідно з ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Враховуючи те, що строк покарання, призначений ОСОБА_4 вироком Хімкінського районного суду Московської області від 13.12.2018 року не є більшим, ніж максимальний строк покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, та не є меншим мінімального строку такого покарання, то підстав для зміни тривалості призначеного покарання суд не вбачає.
Приводячи у відповідність із законодавством України вирок суду Хімкінського районного суду Московської області від 13.12.2018 року, з врахуванням змін, внесених постановами цього ж суду від 29.05.2019 року, 29.11.2019 року,09.12.2019 року, 17.03.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід вважати засудженим:
- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі.
Згідно довідки УФСИН Росії по Рязанській області, ОСОБА_3 станом на 25.05.2020 року відбув частину строку покарання 2 роки 6 місяців 1 день. В строк відбуття покарання зараховано час перебування під вартою з 24.11.2017 року.
Станом на 03.11.2020 року невідбута частина складає 5 років 20 днів, початок строку відбування покарання 13.12.2018 року, кінець строку 23.11.2025 року.
У відповідності до ч.5 ст.72 КК України , ОСОБА_4 слід зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування під вартою з часу фактичного затримання 24.11.2017 року до вступу вироку в законну силу 25.12.2018 року включно із розрахунку один день перебування під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.
Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, чинним законодавством України не передбачено.
Клопотання про виконання вироку суду в частині цивільного позову і процесуальних витрат до суду не надходило.
Керуючись ст.ст. 609 , 610 , 614 КПК України , -
ухвалив:
Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Хімкінського міського суду Московської області від 13.12.2018 року з врахуванням змін, внесених постановами цього ж суду від 29.05.2019 року, 29.11.2019 року,09.12.2019 року, 17.03.2020 року відносно громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, засудженого за ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228-1 КК Російської Федерації до покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання 24.11.2017 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України , зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 24.11.2017 року до вступу вироку в законну силу 25.12.2018 року включно із розрахунку один день перебування під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали складений 03.11.2020 року

Суддя: ОСОБА_1