Справа № 631/683/20
Провадження № 1-кп/631/107/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:
з боку сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_2
потерпілої ОСОБА_3
з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
а також:
секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селищі міського типу Нова Водолага Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця міста Душанбе Республіки Таджикістан, громадянина України,

із середньою освітою, холостого, без утриманців, не працевлаштованого,

який на військовому обліку не перебуває, реєстрації не має,

фактично мешкає за адресом:

АДРЕСА_1 ;

раніше судимого:

?15.08.2008 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України до арешту строком на 5 місяців;

?02.04.2010 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за частиною 1 статті 122, частиною 3 статті 152 та частиною 2 статті 153, із застосуванням приписів статті 70 Кримінального кодексу України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.05.2011 року вирок щодо засудження за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі залишено без змін, а за частиною 2 статті 152 та частиною 2 статті 153 Кримінального кодексу України - скасовано та справу направлено на додаткове розслідування;

?05.02.2013 року Нововодолазьким районним судом Харківської області частиною 3 статті 152 та частиною 2 статті 153, із застосуванням приписів частин 1, 2 та 4 статті 70, статті 72 Кримінального кодексу України до 7 років позбавлення волі;

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, на підставі обвинувального акту та угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладеної сторонами 31.08.2020 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2020 року під № 0000219,-

в с т а н о в и в:

21 червня 2020 року після 19-ої години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_3 за адресом: АДРЕСА_2 ,- вчинив з нею сварку, під час якої на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між ними, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, підійшов до неї та схопив обома руками за шию, почавши їх стискати. ОСОБА_3 вирвалась, вибігла на подвір`я й присіла на лавку. Через декілька хвилин ОСОБА_4 вийшов з квартири, підійшов до неї та наніс один удар правою взутою ногою в область живота та два удари кулаком правої руки в область обличчя, після чого потерпіла впала з лавки та втратила свідомість. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_3 тілесні ушкодження, а саме: на повіках лівого ока виражений набряк м`яких тканин з крововиливом темно-фіолетового кольору з чіткими межами розмірами 5 х 4 сантиметрів, в підочній ділянці рану з горизонтальним напрямком, скріплену вузловими швами довжиною 2 сантиметра, в верхній третині шиї справа від середньої умовної лінії крововилив блідо-фіолетового кольору поздовшної форми розмірами 2,5 х 0,5 сантиметрів,- що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, дійсно своїми умисними діями ОСОБА_4 21.06.2020 року вчинив злочин проти здоров`я ОСОБА_3 у виді умисного легкого тілесного ушкодження.

31 серпня 2020 року потерпіла у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , уклали угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, в якій зазначили, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, тобто у тому, що він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, у зв`язку із чим сторони кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2020 року під № 0000219, узгодили йому міру покарання за вчинене у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Із зазначеним видом та мірою покарання ОСОБА_4 повністю згоден. Обвинуваченому та потерпілій роз`яснені наслідки укладання та затвердження цієї угоди, передбачені частиною 3 статті 394, статтею 424, пунктом 1 частини 4 і абзацами 1 й 4 пункту 1 частини 5 статті 474 та статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим, підписана сторонами кримінального провадження 31.08.2020 року, надійшла до суду за вхідним № 4928/20-вх під час судового розгляду обвинувального акта, складеного тимчасово виконувачем обов`язків начальника Сектору дізнання Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майором поліції ОСОБА_7 та затвердженим 30.07.2020 року Начальником Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання про можливість затвердження цієї угоди, заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, вивчивши в межах змісту угоди витребувані документи, подані сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування й долучені до матеріалів справи за клопотанням сторони обвинувачення та сторони захисту, не здійснюючи оцінку доказів на підтвердження фактичних обставин правопорушення, судом встановлено таке.

Під час судового засідання сторони кримінального провадження запевнили суд у тому, що 31.08.2020 року уклали угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим з дотриманням та в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 471 Кримінального процесуального кодексу України, повністю підтримали її умови та просили затвердити, призначивши узгоджену ними міру покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 також у судовому засіданні підтвердив визнання ним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання, пояснивши, що дійсно при викладених у ній та обвинувальному акті обставинах вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні теж беззастережно підтвердила добровільність укладення з обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Отже, суд безпосередньо переконався у безсумнівному та добровільному, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони (як-то застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді) згодою сторін угоди, а також визнанням ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленні та правильному розумінні сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України про обмеження права оскарження вироку згідно зі змістом статей 394 і 424 цього Кодексу, а також відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу для обвинуваченого; позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди для потерпілого; відсутністю підстав для відмови у затверджені вказаної угоди, передбачених частиною 7 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.

Так, суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним закону і будь-якого положення складеної угоди. При цьому у разі невиконання угоди про примирення відповідно до статті 476 Кримінального процесуального кодексу України потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, й що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 Кримінального кодексу України.

Таким чином, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши ці обставини, встановлені під час судового засідання за кримінальним провадженням на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, і правильну кваліфікацію його дій, у зв`язку із чим, обвинувачений може бути підданий кримінальному покаранню за вчинене.

Перевіряючи укладену угоду на відповідність вимогам діючого кримінального та кримінального процесуального законодавства України, суд переконався в наступному.

Підписана 31.08.2020 року в рамках внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000219 угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим передбачена діючим законодавством та може буди укладена згідно до змісту пункту 1 частини 1 статті 468 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до частин 1 та 3 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При цьому слід мати на увазі, що за приписами пункту 3 частини 1 статті 477 Кримінального процесуального кодексу України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтею 125 Кримінального кодексу України (умисне легке тілесне ушкодження) тощо.

Тимчасово виконувач обов`язків начальника Сектору дізнання Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майором поліції ОСОБА_7 за погодженням з начальником Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 30.07.2020 року склали обвинувальний акт, яким звинуватили ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення у виді проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Санкція зазначеної норми права цього кодифікованого кримінального закону України передбачає покарання за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, у виді штрафу до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до 200 годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Класифікація кримінальних правопорушень наведена у статті 12 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України № 2617-VIІІ від 22.11.2018 року), відповідно до якого:

а) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі;
б) нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років;

в) тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років;

г) особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

При цьому згідно із частиною 7 цієї норми кримінального права, якщо за вчинення злочину передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, ступінь його тяжкості визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за відповідний злочин.

Таким чином системно аналізуючи наведені норми права, вчинене ОСОБА_4 діяння, передбачене частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, відноситься до проступків.

Також, враховуючи особливості та обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, встановлено, що це кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, оскільки пред`явлено обвинувачення за вчинення проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Тому приймаючи до уваги характер і тяжкість обвинувачення, той факт, що укладення угоди ініційовано одночасно з боку потерпілої особи та обвинуваченого із його захисником, це кримінальне провадження є саме таким, в рамках якого може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Вивчаючи зміст наданої угоди, суд вбачає, що він повністю відповідає вимогам статті 471 Кримінального кодексу України, оскільки в ній зазначено її сторони, формулювання обвинувачення, правова кваліфікація вчиненого, істотні для цього кримінального провадження обставини, відсутність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному діянні, узгоджене покарання, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, а також дата укладення та підписи сторін.

При перевірці домовленості сторін щодо узгодженого ними покарання ОСОБА_4 , судом зроблено висновок про те, що вони відповідають межам загальних засад призначення покарання, встановлених статтею 65 кодифікованого Закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, ступеню тяжкості вчиненого, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, в межах, установлених санкцією частини 1 статті 125 Кримінального кодексу України, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, із дотриманням приписів щодо необхідності та достатності узгодженого покарання його виправленню та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення проступку, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення неодноразово судимий, судимість у передбаченому порядку відбута, однак не знята та не погашена; холостий; не працевлаштований; не має постійного місце реєстрації; на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, як й не знаходиться на військовому обліку, за місцем мешкання характеризується задовільно, у вчиненому щиро розкаявся.

Визнані сторонами кримінального провадження обставини щодо пом`якшення та обтяження покарання обвинуваченому, визначені ними у повній відповідності із приписами статей 66 та 67 Кримінального кодексу України.

Ретельний аналіз наведеного свідчить про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції засудженого від суспільства, узгоджене сторонами в угоді про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладеній 31.08.2020 року, покарання за своїм видом та розміром відповідає вимогам кримінального закону України й буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правпорушень.

Отже перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України щодо змісту та порядку її укладання й Кримінального кодексу України щодо узгодженої міри покарання, встановивши відсутність підстав, передбачених частиною 7 статті 474 зазначеного кримінального процесуального кодифікованого закону України, суд визнає умови угоди такими, що відповідають інтересам суспільства й вимогам діючого законодавства України та вважає за можливе та необхідне її затвердити, призначивши ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.

В рамках цього кримінального провадження цивільний позов не подано, речових доказів та процесуальних витрат не має, заходи забезпечення застосовані не були.

Постановляючи вирок, суд ураховує, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому кримінальне провадження перебувало на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; статтями 12, 50, 53, 65 - 67, 88 90, частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями); пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», а також статтями 31, 35, 37, 91, 368 371, 373 376, 392, 393, частиною 3 статті 394, статями 395, 424, 468 471, 473 476 та 532 535 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, підписану 31 серпня 2020 року у присутності захисника ОСОБА_5 , яка укладена між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2020 року під № 0000219, щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, і призначити йому узгоджену сторонами кримінального провадження міру покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 510,00 гривень (п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, потерпілій та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення із застосуванням особливостей, викладених у частині 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, що набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1