Справа №461/5928/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2020 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження /внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002822 від 01.07.2019 року /про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2018 року за ч.4 ст.407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із встановленням іспитового терміну на строк 1 рік, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , 30.06.2019 року, близько 18 год. 44 хв., перебуваючи у закладі «Монс Піус», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Лесі Українки, 14, умисно наніс ОСОБА_6 три удари ножем в область черевної порожнини, заподіявши потерпілому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №603 від 17.07.2019 року колото-різану рану передньої черевної стінки зліва та різану рану в ділянці лівого ліктьового суглоба, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз"яснення йому суті обвинувачення, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав пояснення, які в повній мірі відповідають обставинам, викладеним в описовій частині обвинувального акту. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, такими, що знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відтак кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України, як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання, а саме повне визнання вини, а також рецидив кримінального правопорушення, що суд визнає обтяжуючою обставиною.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, вину у вчиненому визнав повністю.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень - в межах санкцій статей особливої частини Кримінального кодексу України, за якими кваліфіковано його дії, у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2018 року до 3 років позбавлення волі із встановленням іспитового терміну 1 рік. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 20.11.2019 року звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2018 року скасовано та направлено останнього до місця позбавлення волі для відбування покарання. Встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України після постановлення вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2018 року, але до повного відбуття покарання за даним вироком. З врахуванням наведеного, покарання ОСОБА_4 слід призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання покарання із врахуванням невідбутої частини покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2018 року, застосувавши п.4 ч.1 ст.72 КК України, на підставі якої менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ч.6 ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ст.71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2018 року у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців 18 (вісімнадцяти) днів позбавлення волі та остаточно за сукупністю вироків призначити засудженому ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 18 (вісімнадцяти) днів позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати із часу фактичного затримання, тобто з 05.02.2020 року.

Речові докази, а саме:

- кітель, вилучений під час огляду повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- розкладний ніж, вилучений під час огляду місця події знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1