Справа № 128/2448/18
УХВАЛА
Іменем України
10 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

за участі:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 ,
законного
представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в залі суду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000265 від 12.03.2018 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня комунального навчального закладу «Вінницький технічний ліцей»
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 11 березня 2018 року, близько 20:30 год., знаходячись на вулиці поряд із магазином «Джерело» за адресою: вулиця Б. Хмельницького, № 112, с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, діючи публічно, демонструючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з хуліганських спонукань, умисно, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпідставно почав провокувати конфлікт з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та вчинив із останніми бійку. Так, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у спричинені тілесних ушкоджень, навмисно наніс три удари кулаками рук по обличчю ОСОБА_7 від яких останній почав ухилятись та втік. Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у спричинені тілесних ушкоджень, навмисно наніс чотири удари кулаками рук по обличчю та один удар ногою по тулубу ОСОБА_8 .
Такими діями ОСОБА_9 вчинив суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
ОСОБА_5 у судовому засіданні суду показав, що 11.03.2018 року він йшов додому разом з друзями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 по вул. Б. Хмельницького. В районі магазину «Джерело» вони побачили двох хлопців ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Вони пройшли поряд і він почув нецензурну лайку на свою адресу. Він спросив у хлопців чи це на їх адресу і ті це підтвердили. Хто саме, він вже не пам`ятає. Він підійшов до них і ОСОБА_15 почав йому погрожувати, а ОСОБА_16 говорив до нього з нецензурною лайкою. Тому він вдарив ОСОБА_17 кулаком в голову, ОСОБА_15 побіг, а ОСОБА_18 почав йому погрожувати і він теж його вдарив у щелепу рукою. Він побачив, що ОСОБА_18 зігнувся, тримаючись за обличчя. Підійшли його друзі і він пішов додому, не знаючи, до чого привели його дії. Про скоєне жалкує, змінив свою поведінку та зрозумів, як сильно ця подія змінила його життя. Матеріальні збитки ОСОБА_19 було відшкодовано добровільно. Проти клопотання прокурора не заперечив, та просив застосувати до нього міри виховного характеру у вигляді застереження.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що 11.03.2018 року він стояв на вул. Б. Хмельницького та розмовляв з ОСОБА_8 біля магазину «Джерело». В цей час поряд з ними появилися ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і ще один хлопець. Він знав їх зі школи. ОСОБА_20 підійшов до них та сказав йому: Чого ти дивишься? Він відповів йому, що не дивиться на нього і ОСОБА_20 вдарив його кулаком в обличчя декілька разів. ОСОБА_18 намагався встати між ними та припинити конфлікт, просив розійтися миром. Щоб припинити бійку, свідок побіг від місця події, але потім повернувся і побачив, що йому назустріч іде ОСОБА_18 , в нього з роту йшла кров. ОСОБА_18 сказав йому, що ОСОБА_20 вдарив його рукою, а коли він нахилився вдарив ще і коліном.

Свідок ОСОБА_23 суду показав, що 11.03.2018 року гуляв разом з ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , ОСОБА_25 . Біля магазину по вул. Б. Хмельницького вони побачили ОСОБА_17 та ОСОБА_26 . Вони пройшли повз хлопців і почули, як хтось з них нецензурно виразився і вони вирішили, що це в їх адресу. ОСОБА_20 спитався чи це вони до них і хлопці відповіли, що саме так. ОСОБА_20 підійшов до хлопців, почав з ними говорити, вимагаючи, щоб вони вибачилися. ОСОБА_15 відмовився та почав далі виражатися нецензурною лайкою і ОСОБА_20 вдарив його рукою чи в живіт, чи в обличчя.

Свідок ОСОБА_27 суду показав, що 11.03.2018 року він йшов до магазину «Джерело» по вул. Б. Хмельницького та зустрів по дорозі ОСОБА_28 та ОСОБА_14 . Коли він був на місці події, то бачив, як ОСОБА_18 підізвав до себе ОСОБА_29 , сказавши: ОСОБА_30 , йди сюди. ОСОБА_20 підійшов і ОСОБА_18 почав виражатися до нього нецензурною лайкою. ОСОБА_31 це не сподобалося і він його вдарив. У відповідь ОСОБА_18 замахнувся та виникла бійка. Потім хлопці встали та пішли по вулиці, продовжуючи лаятися.

Свідок ОСОБА_32 суду показав, що 11.03.2018 року він перебував з ОСОБА_12 та ОСОБА_24 , йшли до ОСОБА_33 та пройшли поряд з двома хлопцями: ОСОБА_8 та ОСОБА_34 . ОСОБА_18 покликав ОСОБА_29 : «Йди сюди» та додав нецензурну лайку. ОСОБА_20 підійшов, спитавши, чи це він до нього. Хлопці підтвердили, що так. Свідок та ОСОБА_20 підійшли ближче. Почалася сварка и ОСОБА_20 вдарив ОСОБА_28 в обличчя один раз і вони відразу розійшлися.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 11.03.2018 року, він був у церкві дім молитви разом з ОСОБА_34 .. Десь у восьмій годині вечора пішли додому, зупинилися біля магазину «Джерело» по вул. Б. Хмельницького. Стояли, говорили, коли побачили 4-х хлопців. Він особисто знав ОСОБА_29 та ОСОБА_35 . Хлопці стали неподалік він них, теж стояли, говорили. Потім вони підійшли до ОСОБА_36 і ОСОБА_20 сказав ОСОБА_37 , що йому не сподобалося, як він на нього подивився, і вимагав вибачитися. ОСОБА_15 вибачився, і у відповідь ОСОБА_20 штовхнув ОСОБА_17 і він поставив між ними руки. ОСОБА_20 переключився на нього і вдарив його в голову. ОСОБА_15 повернувся та втік, а ОСОБА_20 побіг за ним. Внаслідок бійки він був змушений пройти лікування, так як йому було зламано щелепу. Матеріальні збитки за проведене лікування було відшкодовано родиною ОСОБА_38 .

Законний представник ОСОБА_6 суду показав, що його син добрий, працьовитий, відповідальний, займається спортом. Він в змозі контролювати сина, вони товарищують між собою, мають дружну сім`ю та всі можливості виправити поведінку дитини, прослідкувати за тим, щоб подібне не повторилося. Просив визначити міру виховного характеру у вигляді застереження.

Крім визнання винуватісті ОСОБА_5 у вчиненні ним фактичних обставин викладених у вищезазначеному клопотанні, доведеність причетності ОСОБА_5 у вчиненні суспільно - небезпечного діяння також підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом, а саме:
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 11.03.2018 року від ОСОБА_39 (а.к.п. 184);
-Заявою про залучення до провадження як потерпілого від ОСОБА_40 від 12.03.2018 року (а.к.п. 185);
-Рапортом від 11.03.2018 року про вчинення правопорушення відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п. 186);
-Довідкою № 987 від 11.03.2018 року виданою Вінницькою обласною дитячою лікарнею відносно ОСОБА_8 , за якою у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому щелепи (а.к.п. 187);
-Клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів від 03.04.2018 року по кримінальному провадженню № 000265 від 12.03.2018 року (а.к.п. 189);
-Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2018 року про надання тимчасового доступу до речей і документів (а.к.п. 190-191);
-Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.05.2018 року в приміщені Вінницької ОДКЛ (а.к.п. 192-193);
-Описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 08.05.2018 року (а.к.п. 194);
-Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_8 від 19.03.2018 року з фотознімками (а.к.п. 195-196);
-Висновком експерта Вінницького обласного бюро СМЕ за № 421/533 відносно ОСОБА_8 за яким у ОСОБА_8 виявлено відкритий двобічний багатоуламковий перелом нижньої щелепи зі зміщенням. Вказане тілесне ушкодження належить до ушкоджень середнього ступеня тяжкості (а.к.п. 198-199);
-Заявою про приєднання до матеріалів в кримінального провадження СД-диску із відеозаписом з камери відеоспостереження де відображено побиття ОСОБА_8 від 11.03.2018 року (а.к.п. 201);
-Протоколом огляду предметів від 11.04.2018 року, а саме СД-диску із відеозаписом з камери відеоспостереження де відображено побиття ОСОБА_8 від 11.03.2018 року, за участю ОСОБА_41 , ОСОБА_8 та понятих (а.к.п. 202-203);
-Постановою про визнання вилучених речей речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу від 11.04.2018 року (а.к.п. 204);
-Копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 від 22.09.2004 року (а.к.п. 205);
Сукупність наведених і вивчених в судовому засіданні доказів, підтверджує, що суспільно небезпечне діяння мало місце і вчинене воно саме ОСОБА_5 і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.
ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечили, просили встановити примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.
Судом є встановленим, що ОСОБА_5 , на час вчинення суспільно-небезпечних дій 11 березня 2018 року, не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченого ст.22 КК України, оскільки мав 14-й річний вік.
Згідно з положеннями статті 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбаченіст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Згідно з п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють, або, зокрема, застереження.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати, зокрема, під нагляд батьків, встановити обмеження чи застереження. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.
До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст.498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.
Враховуючи обставини провадження та той факт, що ОСОБА_5 вперше скоїв суспільно небезпечні діяння, на даний час навчається, характеризується позитивно, дані про сім`ю, здатність батька забезпечити виховний вплив та постійний контроль за його поведінкою, умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, щире каяття, сприяння розкриттю суспільно небезпечного діяння, та добровільне відшкодування шкоди суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_5 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, у виді застереження.
Речовий доказ, а саме, диск із відеозаписом з камери відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.22, ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372,376,392-395,498,500,501 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000265 від 12.03.2018 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України задоволити.
Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
Речовий доказ, а саме, диск із відеозаписом з камери відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30-ти днів з дня її проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_1