Справа № 129/250/18
Провадження №11-кп/801/1113/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судового засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.07.2020 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України,

судимого:

06.03.2017 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки із покладенням обов`язків, передбачених п.1), п.2) ч.1 ст. 76 КК України,

визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк десять років.

На підставі ч.1, ч.4 ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_8 за цим вироком за ч.1 ст. 115 КК України частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.03.2017 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк одинадцять років.

У строк відбуття покарання ОСОБА_8 зараховано період перебування його під вартою (попереднє ув`язнення), починаючи з 18.10.2017 р. по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 8923 грн. 20 коп. процесуальних витрат на залучення експертів та проведення у справі судових біологічних експертиз (висновки експерта № 774 від 19.12.2017 р., № 775 від 19.12.2017 р).

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування завданої злочином моральної шкоди задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень на відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду, в ніч з 17.10.2017 року на 18.10.2017 року в м. Гайсин Вінницької області ОСОБА_8 , перебуваючи по місцю свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої разом зі своїм батьком ОСОБА_11 , а також зі знайомими останнього ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , під час влаштованого ними застілля.

18.10.2017 року приблизно о 01:00 год. ОСОБА_11 ліг відпочити в кімнаті на ліжко, ОСОБА_12 , попрощавшись, вийшов з квартири та пішов до місця свого проживання, а ОСОБА_8 разом з ОСОБА_13 залишились в кватирі та розпочали гру в шахи.

У цей час ОСОБА_11 прокинувшись, розпочав сваритись на ОСОБА_8 та ОСОБА_13 з приводу того, що вони заважають йому відпочивати та перекинув на підлогу шахову дошку, на що ОСОБА_8 обурився та навмисно штовхнув ОСОБА_11 рукою в груди, від чого останній, втративши рівновагу, упав на ліжко.

Після чого, ОСОБА_13 зробив ОСОБА_8 зауваження з приводу того, що останній погано відноситься до свого батька, внаслідок чого між ними на ґрунті вказаної суперечки виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої ОСОБА_13 наніс ОСОБА_8 три удари кулаком в ділянку обличчя.

У свою чергу ОСОБА_8 у відповідь на дії ОСОБА_13 , маючи умисел на позбавлення життя останнього та розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, а також можливі наслідки у вигляді смерті потерпілого і бажаючи їх настання, взяв зі столу в праву руку кухонний ніж, яким наніс удар в ліву передню поверхню надключичної ділянки тіла потерпілого, спричинивши тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події, а саме відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 126 від 01.12.2017 р. потерпілому ОСОБА_13 було заподіяно колото-різане поранення лівої надключичної ділянки з проникненням в ліву грудну порожнину з пошкодженням лівої легені; причиною смерті ОСОБА_13 є гостра крововтрата, що розвинулась внаслідок масивної кровотечі, яка в свою чергу виникла внаслідок проникаючого в грудну порожнину колюче-ріжучого поранення з послідуючим пошкодженням тканини лівої легені; тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівої надключичної ділянки з проникненням в ліву грудну порожнину з пошкодженням лівої легені, внаслідок якого виникла масивна кровотеча, що призвела до гострої крововтрати, стоїть в прямому зв`язку із смертю ОСОБА_13 та за ступенем важкості має ознаки тяжких тілесних ушкоджень; проникаюче колюче-ріжуче поранення грудей, яке виявилось безпосередньою причиною смерті ОСОБА_13 , виникло внаслідок дії на ліву передню поверхню надключичної ділянки та грудей плоского однобічно гострого предмета типу клинка ножа, що мав обушок та досить гостре лезо.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікуються за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 ставить питання про скасування вирока Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.07.2020 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м"якості . Просить ухвалити вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Вимоги мотивує тим, що суд при призначенні покарання не повно врахував, що ОСОБА_8 вчинив злочин з помсти, в стані алкогольного спяніння, позбавив життя людину. Крім того, потерпілий просив обрати для ОСОБА_8 сувору міру покарання.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 ставить питання про зміну вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.07.2020 року відносно ОСОБА_8 через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості та призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_8 частково приєднати невідбуете покарання за попереднім вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.03.2017 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді позбавляння волі на строк 8 років.

Вимоги мотивує тим, що вирок є занадто суворим, суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_8 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, не враховано також протиправну поведінку потерпілого по відношенню до обвинуваченого до отримання тілесного ушкодження та дії обвинуваченого, направлені на відвернення скоєного, виклик швидкої медичної допомоги, намагання зупинити кровотечу потерпілому, з"явлення із зізнанням.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок щодо нього змінити. Призначити йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, приєднати невідбуте покарання за вироком Гайсинського районного суду від 06.03.2017 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у вигляді 8-ми років позбавленя волі.

Вимоги мотивує тим, що вважає вирок занадто суворим, зазначає, що він має родину, неповнолітнього сина, 2009 р.н., до притягнення до відповідальності мав роботу, утримував сім"ю. Просив врахувати помякшуючі обставини.

Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_14 підтримав апеляційну скаргу прокурора, заперечив проти апеляційних скарг адвоката та обвинуваченого. Вважає вирок відносно ОСОБА_8 занадто м"яким.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали свої апеляційні скарги, просили пом"якшити покарання. Заперечували проти апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 - не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини та вірного визначення юридично-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 .

Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги прокурора в частині доводів щодо призначення ОСОБА_8 більш суворої міри покарання, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи його апеляційної скарги є безпідставними, непослідовними та непереконливими, оскільки носять загально-інформативний характер без посилань на конкретні докази, юридичні факти по справі та відповідні норми закону.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України, яка ніким не оскаржується.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з вироку, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Посилання обвинуваченого та захисника на те, що ОСОБА_8 визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв слідству, судом першої інстанції було враховано під час ухвалення вироку.

Як зазначено у вироку, при призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує його особу, який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, є раніше судимим за скоєння умисного тяжкого злочину, на утриманні нікого не має, офіційно не був працевлаштований, але мав неофіційні заробітки охоронником, має задовільний стан здоров`я.

Також суд врахував пом`якшуючі покарання обставинами - щире каяття, правдиві показання, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючі покарання обставини - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Суд врахував і думку потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого.

Наявність на утриманні неповнолітньої дитини, наявність утриманців та офіційне працевлашування в судовому засіданні підтвердження не знайшло.

Скоєння тяжкого та особливо тяжкого стосовно ст.12 КК України злочинів вказують на наявність у ОСОБА_8 стійких злочинних нахилів та небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, суд враховує і поведінку обвинуваченого після вчинення злочину він викликав швидку допомогу, намагався надати першу медичну допомогу потерпілому після нанесення йому тілесних ушкоджень, сам викликав працівників поліції, з"явився з повинною. Проте суд враховує і думку потерпілого, який наполягав на суворому покаранні.

На думку колегії суддів, призначене судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , як особи, що представляє підвищену суспільну небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що юридично-правових чи процесуальних підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.07.2020 року відносно ОСОБА_8 - залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом 3 (трьох) місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим -в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4