ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 584/1499/19 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/818/2728/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: Продовження строку тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , за умови, що питання про погіршення становища обвинуваченого не ставиться, без участі потерпілих по справі, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 01 06 2020 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою вищевказаного суду обраний під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовжено на шістдесят днів, а саме: з 14-00 години 01 червня 2020 року по 14-00 годину 29 липня 2020 року включно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив про скасування ухвали та постановлення нової, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні рішення не було враховано наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, наявність інвалідності у брата, який мешкає разом з ним та потребує його допомоги, а також активну співпрацю з органом досудового розслідування.

Крім того, вважає безпідставним посилання суду як на один із ризиків на той факт, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та вчиненого у період розгляду даної справи, посилаючись на презумпцію невинуватості.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просив залишити апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Будь-яких заяв, які б перешкоджали розгляду апеляційної скарги до суду не надавали.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням вимог чинного національного та міжнародного законодавства.
Так, в апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , серед інших доводів, посилається на безпідставне продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

З такими доводами погодитися неможливо, виходячи з наступного.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції аргументовано прийнято рішення щодо продовження існування ризиків передбачених п.п. 1,5 ст.177 КПК України, адже ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватися від суду чи спробувати продовжити свою злочинну діяльність, судом взято до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним, характер злочинних діянь, у зв`язку з чим прийшов до обґрунтованого висновку про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Крім того, не можна залишити поза увагою той факт, що на сьогодні розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 не може бути завершено, оскільки не допитані свідки.

Отже, наведене вище підтверджує наявність на даний час ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності, на думку колегії суддів, спростовують доводи апелянта, зазначені у апеляційній скарзі, про відсутність підстав для продовження застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини в своїй сукупності, свідчать про те, що зміна щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, як на тому наполягає апелянт, не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.

Що стосується посилання апелянта на наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків та брата, який є особою з інвалідністю, то вказані факти не є безумовними підставами для скасування чи зміни обвинуваченому запобіжного заходу. Крім того, колегія суддів вважає, що ці обставини, у даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого, з урахуванням його поведінки, характеру та обставин за яких було вчинено кримінальне правопорушення.

Що стосується посилання апелянта на незаконність посилання суду, як на один із ризиків на той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке вчинене у період розгляду даної справи, оскільки відносно нього ще відсутній обвинувальний вирок, то колегія суддів вважає його безпідставним, оскільки як вбачається з матеріалів справи сам ОСОБА_7 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції по даній справі, колегія суддів приймає до уваги рішення Конституційного Суду України від 13 06 2019 року в тій його частині, де звернуто увагу на необхідність дотримання вимог п.1 ч.1 ст.178 КПК України щодо оцінки в сукупності всіх обставин, у тому числі вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Крім того, як випливає із вищевказаного Рішення Конституційного Суду України, на даний час, коли кримінальна справа знаходиться у провадженні суду першої інстанції, то тепер уже суд має перебирати на себе як ризики можливої втечі обвинуваченого, так і забезпечення його участі в судових засіданнях.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та відсутності будь-яких підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 .

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 01 06 2020 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29 07 2020 року, включно, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , -залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4