Справа № 744/385/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/563/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 12 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, за апеляційною скаргою прокурора Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Обвинувальний акт за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000016 від 12 лютого 2020 року, у кримінальному провадженні щодо Банди Миколая, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, внаслідок його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), повернуто прокурору, який його затвердив, а саме начальнику Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_7 .

Зобов`язано прокурора усунути виявлені недоліки протягом визначеного строку, що повинен відповідати засадам розумного строку та бути достатнім для усунення зазначених недоліків обвинувального акта, а саме протягом п`яти днів, з дня отримання даної ухвали.

Своє рішення суд мотивував тим, що відомості щодо імені обвинуваченого в обвинувальному акті не відповідають відомостям щодо його імені в посвідці на постійне місце проживання в Україні, також, в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності, і в порушення п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України у реєстрі матеріалів досудового розслідування у розділі ІІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування» відсутні відомості про слідчого суддю, який обрав запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду прокурор Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення місцевого суду винесене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору лише в тому випадку, коли порушення, які містяться в ньому перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, тобто, коли його форма і зміст не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Вказує, що обвинувальний акт містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України. Зокрема, у обвинувальному акті вказано прізвище, ім`я, дата та місце народження, також вказана адреса реєстрації згідно відмітки в паспорті обвинуваченому продовжено строк перебування на території України за адресою АДРЕСА_1 , а посвідка, на яку посилається суд, обвинувачений отримав лише 23 березня 2020 року, тобто після затвердження обвинувального акту, що унеможливлювало орган досудового розслідування вказати ім`я, як у вказаній посвідці. Також зазначає, що відповідно до ст.. 291 КПК України місце реєстрації не є обов`язковою складовою обвинувального акту, а є лише місце проживання. Прокурор вважає, що посилання суду на не зазначення у реєстрі матеріалів досудового розслідування слідчого судді, який приймав рішення щодо обрання запобіжного заходу, не є підставою, за якої неможливо призначити справу до розгляду, оскільки ст.. 314 КПК України передбачено повернення обвинувального акту, а не реєстру, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який просив скасувати рішення суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до змісту статті 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого, визначаються межі судового розгляду.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.

Вимоги до обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України, відповідно до яких, він повинен містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування), а також дату та місце його складення та затвердження.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Виходячи із системного аналізу норм кримінального процесуального закону України, апеляційний суд вважає, що зазначені судом першої інстанції порушення, на які суд послався при постановленні оскаржуваної ухвали, не є підставою для здійснення такої процесуальної дії як повернення обвинувального акту прокурору.

Зокрема, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, у обвинувальному акті вказано прізвище, ім`я, дата та місце народження, а також вказана адреса реєстрації, згідно відмітки в паспорті обвинуваченому продовжено строк перебування на території України за адресою АДРЕСА_1 .

Слід зазначити, що відповідно до ст.. 291 КПК України місце реєстрації не є обов`язковою складовою обвинувального акту, а лише місце проживання.

Крім того, посилання місцевим судом, як на підставу повернення обвинувального акту, на відсутність відомостей в реєстрів матеріалів досудового розслідування про слідчого суддю, який обирав запобіжний захід колегія суддів не може визнати обґрунтованим, оскільки згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу, а реєстр матеріалів досудового розслідування являється додатком до обвинувального акту.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора, що згідно закордонного паспорту, наданого обвинуваченим органу досудового розслідування, його прізвище та ім`я прописано « ОСОБА_8 », а посвідка, на яку посилається суд, обвинувачений отримав лише 23 березня 2020 року, тобто після затвердження обвинувального акту, що унеможливлювало орган досудового розслідування вказати ім`я, як у вказаній посвідці.

Єдиною правовою підставою для повернення обвинувального акту прокурору під час підготовчого судового засідання є його невідповідність вимогам КПК України, а саме, положенням статті 291 КПК України.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України та доцільності повернення обвинувального акту прокурору, є хибним.

Враховуючи наведене, є слушними доводи прокурора, що в оскаржуваній ухвалі не наведено обставин, які б дійсно перешкоджали судовому розгляду даного кримінального провадження.

Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України не ґрунтуються на вимогах закону.

З огляду на наведене, ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну прокурора Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000016 від 12 лютого 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України повернуто прокурору, який його затвердив, а саме начальнику Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_7 скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4