Справа № 461/6298/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1078/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2020 року,
встановила:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльність прокуратури Львівської області та зобов`язання вчинити дії.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що будь-яких конкретних відомостей про вчинення суддею Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_7 кримінального правопорушення при розгляді справи заявник не навів. Сама по собі незгода з його судовим рішенням не є підставою для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Відтак, правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за скаргою ОСОБА_6 відсутні. Водночас, слідчий суддя в межах своїх повноважень, може розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, та відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду такої, винести одну із ухвал, про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Даний перелік є вичерпним, а відтак, оскільки суд не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України, вимога про визнання бездіяльності прокурора задоволенню не підлягає. Розглядаючи вимогу скарги про зобов`язання прокуратури Львівської області визнати ОСОБА_6 потерпілим у даному кримінальному проваджені, слідчий суддя зазначив, що повноваження визнавати особу потерпілою у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування у слідчого судді відсутні, оскільки це входить в повноваження слідчого та прокурора. Прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування належить виключно до компетенції органу досудового розслідування, а не слідчого судді. Крім того, втручання суду в діяльність органів досудового розслідування суперечить ст.19 Конституції України. Таким чином, оскільки доводи, які викладені в скарзі ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги у повному обсязі.
На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк подання апеляційної скарги, який вважає пропущеним з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної ухвали він отримав 15.09.2020 р., оскаржувану ухвалу скасувати, визнати протиправним невнесення Прокуратурою Львівської області відомостей на підставі його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.07.2020 р. до ЄРДР та порушення прав гарантованих ст. 56 КПК України та зобов`язати Прокуратуру Львівської області внести вказані відомості, визнати його, ОСОБА_6 потерпілим у даному кримінальному провадженні.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що слідчий суддя покликається на норми КПК України, які не дають право судді відмовити в задоволенні його скарги. Вважає, що набув статус потерпілого 21.07.2020 р., зазначає, що слідчим суддею не вказано докази, що підверджують, що його заява про кримінальне правопорушення від 04.08.2020 року не являється повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення і що працівники прокуратури Львівської області мали право не вносити дані відомості до ЄРДР та розпочати розслідування в результаті чого порушено норми ч.1 ст. 214 КПК України., вважає, що його заява повинна була бути зареєстрована не пізніше 24 годин після отримання заяви.
В судове засідання апеляційного суду учасники кримінального провадження не з`явились, про причини своєї неявки в суд до початку розгляду справи не повідомили, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Враховуючи викладене та на підставі ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників, які не з`явились.
Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що в її задоволенні слід відмовити виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що останній звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21 липня 2020 року. В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що ним 21 липня 2020 року на адресу Генерального прокурора направлено заяву про вчинення можливих неправомірних дій суддею Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_7 .
За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 , який відбувся відповідно до вимог ст.306 КПК України, слідчим суддею постановлено ухвалу про відмову у задоволенні скарги. Таке рішення, на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам справи, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим з дотриманням положень ст.370 КПК України, в такому з посиланням на норми кримінального процесуального закону, практику Європейського суду з прав людини, інших міжнародних документів та матеріали кримінального провадження слідчим суддею зроблено вірний висновок.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що будь-яких конкретних відомостей про вчинення суддею Сокалського районного суду Львівської області ОСОБА_7 кримінального правопорушення при розгляді справи заявник не навів, а сама по собі незгода з його судовим рішенням не є підставою для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Відтак, правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за скаргою ОСОБА_6 відсутні. Водночас, слідчий суддя в межах своїх повноважень, може розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, та відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду такої, винести одну із ухвал, про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Даний перелік є вичерпним, а відтак, оскільки суд не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України, вимога про визнання бездіяльності прокурора задоволенню не підлягає.
Стосовно доводів про визнання його ОСОБА_6 потерпілим, то на переконання колегії суддів, то з врахуванням положень КПК України, зокрема ст. 55 КПК України, згідно якої права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді, вказав, що питання надання статусу потерпілого у кримінальному провадженні вирішується при реєстрації заяви про кримінальне правопорушення і відноситься до компетенції слідчого та прокурора, а не слідчого судді.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Враховуючи, що апелянт у поданій апеляційній скарзі не наводить спростування висновків слідчого судді, зроблених в оскаржуваній ухвалі, а лише безпідставно вказує про незаконність та необґрунтованість такої, а також формально вказує про порушення норм матеріального та процесуального права слідчим суддею, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 немає.
В ході апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Враховуючи підстави пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає за необхідне поновити такий, оскільки в суді першої інстанції скаргу було розглянуто у відсутності скаржника, копію оскаржуваної ухвали він отримав 15.09.2020 року та апеляційну скаргу скерував поштою 15.09.2020 року.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21 липня 2020 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4