Справа № 483/1287/19
Провадження № 1-кс/483/204/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м.Очаків

Слідчий суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 2 скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

25 серпня 2020 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 26 червня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного 31 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199.

Як на підставу скарги, посилається на те, що 20.06.2020 року слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000199 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 357 КК України. Цю постанову він отримав 19.08.2020 року, з якої зрозумів, що кримінальне провадження за його заявою про скоєння злочину закрите. Так в матеріалах справи є документи, що підтверджують, що слідчий ОСОБА_6 , який також був слідчим по цій справі, отримав саме від ОСОБА_7 частину його документів, якими вона незаконно заволоділа та повернуто слідчому в порядку ст.93 КПК України, після чого він їх передав йому. Однак це була лише частина документів, які він вказував в заяві. Інша частина документів йому не повернута. Фактично слідчим ОСОБА_8 було підтверджено факт заволодіння ОСОБА_7 і членами її сім`ї його документами, однак слідчий його вимоги про повернення усіх привласнених документів ОСОБА_7 та членами її сім`ї проігнорував та не повідомив ОСОБА_7 про підозру в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.357 КК України. Як видно з матеріалів справи, що підтверджують;факт того, що ОСОБА_7 були дійсно привласненні документи, та як видно з оскаржуваної постанови, вона підтверджує що вона їх взяла для того що б оформляти право власності на моє майно, однак не надала слідству жодного документу, який би підтвердив, що він надавав їй доручення це зробити . При цьому своє твердження, як свідчить оскаржувана постанова, вона спростовує свідченями про те, що вона їх привласнила тому, що нібито є якийсь заповіт на майно його батька, яке повинно відійти йому, взамін на те що його будинок, який він особисто будував, він чомусь був передати їй і тому вона вимагала від відчуження якого на її користь.

Справа була закрита, так як слідчий ОСОБА_8 вважав, що досудове розслідування не встановило ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, та на цій підставі згідно вимог ст.284 п.2 ч. 1 закрив кримінальне провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення. Дана постанова прокурором була скасована і справу розслідував слідчий ОСОБА_9 , який підозру ОСОБА_7 не пред`явив, інших слідчих дій, які б підтверджували її вину не проводив, та фактично лише чекав спливу терміну проведення досудового слідства за відповідною статтею, передбаченого ст.219 КК України, та зробив висновок, про те що на підставі того що строк досудового розслідування сплив, а винні не встановлені, тому він закрив кримінальне провадження.

Вважає, що висновок слідчого в оскаржуваній постанові, не може бути підставою для закриття кримінального провадження так як останній не дотримався вимог закону, а саме: встановив факт заволодіння документами, не притяг винного до відповідальності. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, а її зміст повинен відповідати обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема, в ній має бути суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Водночас, як вбачається із вказаної постанови слідчого вона не відповідає вимогам ст.110 КПК України, зокрема в ній не міститься зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови , мотиви прийняття постанови, щодо відсутності складу кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена ст.357 ч.1 КК України, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу, а також на проведені слідчі (розшукові та процесуальні) дії, висновки слідчого, чому ним взяті до уваги одні докази у справі і критично поставився до інших в тому числі і до доводів заявника.

Крім того, слідчим не вжито заходів по встановленню місця знаходження інших документів, які привласнила та не повернула ОСОБА_7 , які можуть знаходитись як за місцем її проживання та її близьких так і по за їх межами, не здійснив їх виїмку, не провів їх огляд та не надав цим доказам належної правової оцінки , не звернувся з клопотанням про проведення обшуку, не визнав їх речовим доказом злочинних дій, не надав оперативним підрозділам доручення на їх розшук . Не встановив свідків викрадення та привласнення документів, та свідків які б підтвердили покази ОСОБА_7 . Виходячи з вищевикладеного, вважає , що слідчий належним чином, у спосіб передбачений Кримінально - процесуальним кодексом не перевірив обставини, викладені у заяві, як потерпілого, не встановив всі обставини справи: не встановив час та місце скоєння злочину, не встановив інших осіб, які причетні до скоєння злочину, а саме викрадення його документів, для здобуття доказів вини цих осіб, їх самоправного вчинення дій всупереч встановленому законом порядку володіння документами, не надав оцінки діям ОСОБА_10 .

Більше того, слідчий зобов`язаний, опираючись на те, що він від ОСОБА_7 в порядку ст.93 КПК України, отримав частину його документів, що фактично підтверджує, те що вона скоїла злочин в порядку ст.276 ч.1 п.3 КПК України, пред`явити їй підозру.

Однак він нехтуючи вимогами Закону цього не зробив.

Посилаючись на викладене, просив скасувати оскаржувану постанову.

Скаржник ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали скаргу.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, неявка прокурора та слідчого не перешкоджає розгляду скарги.
Вислухавши пояснення скаржника та його захисника, дослідивши письмові докази, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відноситься презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності з ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 березня 2019 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000199 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.

Як вбачається з протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне провадження від 30 березня 2019 року ОСОБА_3 просив прийняти міри до ОСОБА_11 , яка не повертає його документи на право власності на його дім по АДРЕСА_1 .

З пояснень ОСОБА_11 від 30 березня 2019 року вбачається, що документи на будинок АДРЕСА_2 знаходяться у неї, вона цього не приховувала і її брат ОСОБА_3 про це знав.

Згідно заяви ОСОБА_11 від 01 квітня 2019 року вона добровільно видала слідчому ОСОБА_6 оригінали документів про право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 , а саме: будівельний паспорт, державний акт № 787, виписку з рішення № 18, виписку з рішення № 128, акт від 20.06.1990 року, проект застройки забудови, схему будівництва, заповіт.

Згідно розписки від 17 травня 2019 року ОСОБА_3 отримав від слідчого вищевказані документи.

Постановою про закриття кримінального провадження від 25 травня 2019 року слідчим Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження № 0000199 від 31 березня 2019 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.

Постановою про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 14 серпня 2019 року перший заступник керівника місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області ОСОБА_13 скасував постанову слідчого Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , матеріали кримінального провадження направлені для подальшого досудового розслідування до СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області. В обґрунтування скасування постанови зазначено, що слідчим не доведено та до матеріалів кримінального провадження не долучено будь-яких доказів підтверджень в спростуванні показів потерпілого щодо факту викрадення, привласнення документів, а також не встановлений повний перелік документів, на які посилається потерпілий.
Згідно протоколу додаткового допиту потерпілого від 04 жовтня 2019 року потерпілий ОСОБА_3 за участі представника адвоката ОСОБА_4 зазначив, що в січня 2019 року виявив, що документів, що посвідчують його право власності на земельну ділянку та будинок за адресою: АДРЕСА_2 не має в будинку: а саме: державного акту на право власності на землю, технічного паспорту на вказану ділянку та на будинок, технічної документації на обладнання комунікацій. Вказав, що отримав від слідчого ОСОБА_6 державний акт на землю від 19 травня 1993 року, виписку з рішення виконкому від 16.06.1996 року, повістку, будівельний паспорт на земельну ділянку по АДРЕСА_2 . Інші документи на ділянку та будинок АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 слідчому ОСОБА_6 не видавала.
Разом з тим, ОСОБА_3 під час додаткового допиту у якості потерпілого не вказав які саме інші документи не повернула ОСОБА_11 , не зазначив переліку цих документів.
Лише під час допиту 02 березня 2020 року у якості потерпілого, в присутності представника адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_3 вказав, що виявив відсутність документів, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку, технічного паспорту на земельну ділянку та на будинок АДРЕСА_2 , технічної документації на енергопостачання та газу, води на буд 30/1, документів на будівельні матеріали, а саме: чеки та квитанції про закупівлю. Серед документів, які віддала ОСОБА_11 та які були йому надані, не вистачає документів на енергопостачання, газу, води на буд. 30/1, документів на закупівлю будівельних матеріалів, а саме: чеків та квитанцій, а також чекових книжок на виплату комунальних послуг із зазначенням адреси. Після цього, йому стало відомо, що його сестра, проживаючи у будинку АДРЕСА_2 , сплачує комунальні послуги використовуючи вищевказані чекові книжки.
29 листопада 2019 року прокурором Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_14 надано вказівка у порядку ст. 36 КПК України, а саме: повторно допитати в якості свідка гр. ОСОБА_10 ( АДРЕСА_3 ) щодо того, хто саме передав останній документи на право власності на нерухоме майно та де на даний час знаходиться зазначена документація; допитати в якості свідка ОСОБА_15 з приводу того, яким саме чином у останнього перебували документи на право власності на нерухоме майно та де на даний час знаходиться документація; повторно допитати заявника з приводу того, якими саме документами на право власності на нерухоме майно заволоділи винні особи; виконати інші необхідні слідчі та оперативно - розшукові дії.
Вказані вказівки прокурора частково виконані слідчим.
Постановою про закриття кримінального провадження від 26 червня 2020 року слідчим Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0000199 від 31 березня 2019 року у зв`язку з закінченням строку проведення досудового розслідування.

Згідно абзацу 2 п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Матеріали вищевказаного кримінального провадження зареєстровані до Єдиного реєстру досудового розслідування 31.03.2019 року та злочин містить у собі кваліфікацію невеликої тяжкості, а тому строк досудового розслідування складає 1 рік.

У порядку ст. 284 КПК України провадження закривалося та 3 місяці перебувало у статусі «Закрито», а тому річний строк досудового розслідування закінчується 20.06.2020 рік.

Таким чином, слідчий дійшов правильного висновку про припинення подальшого розслідування вказаного кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження № 0000199 від 31.03.2019 року у зв`язку з закінченням строку проведення досудового розслідування.

Тому, як вбачається із вищевказаної оскаржуваної постанови, вимоги закону слідчим виконані в повній мірі.

На підставі п.4 ч.2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим при винесенні постанови проведено ряд слідчих дій та процесуальних заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення для встановлення істини по справі, виконано вимоги кримінально-процесуального законодавства про вчинення певних процесуальних дій, які відображені в постанові про закриття кримінального провадження від 26 червня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, про те що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя