27.11.2020
Ленінський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
іменем України
27 листопада 2020р. Справа №432/9137/15-к Провадження №1-кп/642/136/20
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ;

За участі сторін: Прокурора ОСОБА_3 .
Обвинуваченого ОСОБА_4
Захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Статтею 331 КПК України визначено:
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.
Захисник, заперечував проти продовження, т.я. клопотання необґрунтовано. ОСОБА_6 підпадає під дію закону ОСОБА_7 , а тому на теперішній час фактично відбув покарання 2 роки. Тілесні ушкодження у потерпілого судовий експерт не підтвердив, а тому в діях ОСОБА_6 передбачаються ознаки ч.1 ст.186 КК України. Отже, на думку захисту необхідно змінити запобіжний захід ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_4 послався на думку захисника.
З урахуванням думки сторін, суд вважає:
Згідно з практики Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення в якому обвинувачується обвинувачений уявляє суспільну небезпечність. Проте, суд враховує, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також враховуючи те, що він обвинувачуються у злочині, вчиненому відносно життя та здоров`я фізичної особи, майна фізичної особи.
Крім того, прокурор підтримує звинувачення за ч.2 ст.186 КК України, а саме: грабіж поєднаний з насильством, а тому на думку суду, суд враховує покарання за вказаною нормою закону, при вирішенні запобіжного заходу.
На думку суду, підстави яки були враховані судом при обранні, продовженні запобіжного заходу, продовжують існувати. Крім того, як свідчать матеріали кримінального провадження, обвинувачений знаходився у розшуку, що стало підставою зупинення кримінального провадження, а тому є доцільним продовжити запобіжні заходи щодо обвинуваченому на період, визначений ч.3 ст.331 КПК України.

Таким чином, суд вважає клопотання захисту є необґрунтованих, яке не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 331 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів обвинуваченому - ОСОБА_4 до «24.00» год. 26 січня 2021р. з триманням обвинуваченого в установі виконання покарань України.
Копію ухвали направити до виконання установи виконання покарань України.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду, протягом 7ми днів.
Суддя: ОСОБА_1