Справа № 442/6729/20
Провадження № 1-кп/442/428/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження № 0001130 від 28.07.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яворова Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, працюючого робітником у ТОВ „Термопласт, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Підтемне Пустомитівського р-ну Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 10.05.2012 вироком Франківського районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 204 КК України до 17 000 грн штрафу, 25.12.2012 Пустомитівським міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 186, 71, 78 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі, 04.02.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 850 грн штрафу, 10.03.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту, 02.07.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілий ОСОБА_8
в с т а н о в и в :
28.07.2020 приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 14 на вулиці Пилипа Орлика у місті Дрогобичі, керуючись раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, заламавши руки ОСОБА_8 , відкрито викрали з кишені штанів належні йому гроші в сумі 600 грн, які зберігалися в його паспорті, чим спричинили потерпілому майнову шкоду.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

20.10.2020 між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, 20.10.2020 між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.07.2020, остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий ОСОБА_8 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості та в судовому засіданні таку згоду підтвердив.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даних угод дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив ці угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджені в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив вказану угоду про визнання своєї винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти затвердження вказаної угоди про визнання винуватості не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив вказану угоду про визнання своєї винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти затвердження вказаної угоди про визнання винуватості не заперечував.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладених ними угод про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, та те, що умови угод про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цих угод.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, а також за якою обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Також, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, а також за якою обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Крім того, з огляду на вчинення ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення в період відбування покарання, визначеного йому за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.07.2020, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, але до повного його відбуття, остаточне покарання йому слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід обвинуваченим в даному кримінальному провадженні не обирався, а тому до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання також немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.10.2020, укладену між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яким призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.10.2020, укладену між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яким призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.07.2020, остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази: паспорт громадянина України НОМЕР_1 , банківську картку „Приватбанк № НОМЕР_2 , банківську картку „Альфа-Банк № НОМЕР_3 повернути потерпілому ОСОБА_10 ; DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину „Каприз залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після п рийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1