Справа № 638/8960/20
Провадження № 1-кп/638/1267/20

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в режимі відео конференції з Державною установою « Олексіївська виправна колонія ( №25 ) » матеріали кримінального провадження № 0002187 від 09.06.2020 з обвинувальним актом та укладеною угодою про визнання винуватості між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченим :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженим в м. Харків, громадянином України, українцем, неодруженим, військовозобов`язаним, з середньо-спеціальною освітою, до взяття під варту не маючим місця праці, до засудження зареєстрованим та проживаючим за адресою : АДРЕСА_1 , який на теперішній час у зв`язку з засудженням перебуває в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)», раніше судимим :

- 17.10.2005 вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76, 104 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку - 2 роки;

- 27.10.2006 вироком Київського райсуду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 22.02.2012 вироком Комінтернівського райсуду м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 місяців позбавлення волі;

- 02.11.2012 вироком Комінтернівського райсуду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, 296 ч. 3, 70 ч.ч. 1, 4, 72 КК України до 2 років позбавлення волі.

- 14.10.2014 вироком Комінтернівського райсуду м. Харкова за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку - 2 роки;

- 24.03.2017 вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі;

- 10.01.2019 вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова за ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку - 2 роки; вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 04.09.2019 вирок Червонозаводського райсуду м. Харкова від 10.01.2019 в частині призначеного покарання скасований та призначено нове покарання за ст. 309 ч. 2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

01.07.2020 до Дзержинського райсуду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження № 0002187 від 09.06.2020 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України.

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, висунуто обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, в тому, що він скоїв вказане умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах :

Обвинувачений ОСОБА_4 в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27) перебував з 17.10.2019 та згідно наряду Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України № 22/2.5-8575-Ін-19 від 23.10.2019 розподілений до Державної установи « Олексіївська виправна колонія (№25), яка знаходиться по вул. Цезаря Кюї, 44 у м. Харкові.

24.10.2019 по прибуттю до Держаної установи «Олексіївської виправної колонії (№25)» засудженому ОСОБА_4 начальником відділення соціально-психологічної служби (далі за текстом - СПС) лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбування покарання.

З моменту прибуття до зазначеної вище колонії засуджений ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, став на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи та станом на 09.06.2020 мав 21 (двадцять одне) дисциплінарне стягнення в установі за різні порушення режиму відбуття покарання, а саме 2 рази поміщався до дисциплінарного ізолятору, 1 раз поміщався до приміщення камерного типу, мав 4 суворих доган та 14 доган, всього за весь період відбування покарання мав на той час 21 дисциплінарне стягнення, ніколи за цей період не заохочувався.

Так, о 10 годині 10 хвилин 02.06.2020 у приміщенні дільниці посиленого контролю (далі за текстом - ДПК), начальника ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_7 , в присутності чергового помічника начальника установи (далі за текстом - ЧПНУ) старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки (далі за текстом - ВНіБ) старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , пред`явив засудженому ОСОБА_4 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання житлового приміщення ДПК.

З графіком чергувань та обов`язками чергового по ДПК засуджений ОСОБА_4 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в ДПК був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_4 , демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника ДПК майора внутрішньої служби ОСОБА_7 виконати обов`язки чергового по ДПК, а саме здійснити вологе прибирання житлового приміщення ДПК. Причину своєї відмови ОСОБА_4 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_7 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

При цьому, засуджений ОСОБА_4 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_7 сказав засудженому ОСОБА_4 , щоб останній поміркував і вищевказані представники установи вийшли з розташування ДПК.

О 10 годині 10 хвилин 04.06.2020 у приміщенні ДПК, начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_7 , в присутності ЧПНУ капітана внутрішньої служби ОСОБА_13 , чергового офіцера ДІЗО-ПКТ, ДПК майора внутрішньої служби ОСОБА_14 , молодшого інспектора ВНіБ старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_15 , засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , пред`явив засудженому ОСОБА_4 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання житлового приміщення ДПК.

З графіком чергування та обов`язками чергового по ДПК засуджений ОСОБА_4 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в приміщенні ДПК був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_4 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника ДПК майора внутрішньої служби ОСОБА_7 виконати обов`язки чергового по ДПК, а саме здійснити вологе прибирання житлового приміщення ДПК. Причину своєї відмови засуджений ОСОБА_4 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_7 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

При цьому, засуджений ОСОБА_4 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_7 , сказав засудженому ОСОБА_4 , щоб останній поміркував і вищевказані представники установи вийшли з розташування ДПК.

У вищевказані періоди часу засуджений ОСОБА_4 оглядався завідуючим медичної частини № 25 ОСОБА_16 . Під час медичних оглядів засуджений ОСОБА_4 скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, завідуючий медичної частини № 25 ОСОБА_16 засвідчив, що останній за станом здоров`я може виконувати роботу з прибирання приміщень і території установи виконання покарань.

Засудженому ОСОБА_4 в період відбування покарання в Державній установі «Олексіївська виправній колонії (№ 25)» неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, у тому числі і ст. 391 КК України.

Так, о 10 годині 10 хвилин 06.06.2020 у приміщенні ДПК, начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_7 , в присутності ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_17 , чергового офіцера ДІЗО-ПКТ, ДПК старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_18 , молодшого інспектора ВНіБ старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , пред`явив засудженому ОСОБА_4 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання житлового приміщення ДПК.

З графіком чергувань та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_4 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_4 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника ДПК майора внутрішньої служби ОСОБА_7 виконати обов`язки чергового по ДПК, а саме здійснити вологе прибирання житлового приміщення ДПК. Причину своєї відмови засуджений ОСОБА_4 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_7 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

У відповідь засуджений ОСОБА_4 , заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність і в майбутньому він немає наміру їх виконувати. Начальник ДПК майор внутрішньої служби ОСОБА_7 повідомив засудженого ОСОБА_4 , що про його дії буде поінформовано Шевченківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, посадовими особами якого буде вирішено питання про внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України, після чого вищевказані представники колонії вийшли з приміщення ДПК, а засуджений ОСОБА_4 так і не приступив до виконання обов`язків чергового по ДПК.

У вищевказані періоди часу засуджений ОСОБА_4 оглядався завідуючим медичної частини № 25 ОСОБА_16 . Під час медичних оглядів засуджений ОСОБА_4 скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, завідуючий медичної частини № 25 ОСОБА_16 засвідчив, що останній за станом здоров`я може виконувати роботу з прибирання приміщень і території установи виконання покарань.

Засудженому ОСОБА_4 в період відбування покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, у тому числі і ст. 391 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Після завершення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду, досягнуто угоди між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

Так 14 липня 2020 року прокурор Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002187 від 09.06.2020 з одного боку, та обвинувачений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.

Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Погоджена сторонами угода містить наступні положення :

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні, при вищевказаних обставинах, які викладені в повідомленні про підозру та обвинувальному акті, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, то б то в злісної непокорі вимогам адміністрації установи виконання покарань, визнає повністю та зобов`язується без застережливо визнати обвинувачення у вказаному обсязі в судовому засіданні.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ст. 391 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова від 10.01.2019 року, зміненого вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 04.09.2019 , остаточно призначити до відбуття покарання у вигляді 1 року 10 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою покарання, у вигляді позбавлення волі у вказаному розмірі.

Сторони усвідомлюють та розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

- для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі підстави оскарження обвинувального вироку, в разу затвердження угоди про визнання винуватості в апеляційному порядку, які визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, які визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

Також обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено та зрозуміло, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, невиконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є

підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1

КК України.

Суд визнає вказані положення угоди таким, що відповідають вимогам ст. 65 КК України.

Суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, на диспансерному обліку психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, за місцем відбуття кримінального покарання характеризується з негативної сторони, щиросердно розкаявся у вчиненому.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 4 ст. 474 КПК України щодо його права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом роз`яснені прокурору наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 470, 472 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова від 10.01.2019 року, зміненого вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 04.09.2019, був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі та відбуває строк призначеного судом покарання з 16.10.2019, ї знов після постановлення зазначеного вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин.

При таких обставинах, суд вважає за необхідне відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосувати вимоги ст. 71 КК України, до новопризначеного за новим вироком покарання, частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова від 10.01.2019 року, зміненого вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 04.09.2019.

Обрати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на дільниці слідчого ізолятору у Державній установі « Олексіївська виправна колонія (№25) ».

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 15 липня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 374, ч. 1 ст. 475 КПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 липня 2020 року, між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до новопризначеного покарання ОСОБА_4 , частково приєднати не відбуту ним частину покарання за попереднім вироком Червонозаводського райсуду м. Харкова від 10.01.2019 року, зміненого вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 04.09.2019 у виді 4 місяців позбавлення волі, остаточно ОСОБА_4 визначити до відбуття покарання у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально виконавчої установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 15 липня 2020 року.

Обрати у відношенні засудженого ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з триманням на дільниці слідчого ізолятору у Державній установі « Олексіївська виправна колонія (№25) ».

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення. а засудженим ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок виготовлений нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1