Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/430/20
Провадження № 1-кп/553/146/2020
В И Р О К
Іменем України

18.11.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полтава кримінальне провадження № 0000365 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Шилово, Радянського району, Калінінградської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працюючий, інвалід 1 групи, одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-08.02.2002 року Ленінським районним судом м.Полтава, за ч.2 ст.121, ст.69 КК України, до 5 років позбавленні волі, звільнений 23.02.2005 року з Полтавської виправної колонії № 64, постанова Ленінського районного суду м.Полтава від 16.02.2005 року, ст.81 КК України, умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 7 місяців,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

УСТАНОВИВ:

16.04.2018 року близько 23:00 год., ОСОБА_6 , під час розпивання алкогольних напоїв за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , виникла сварка, під час якої ОСОБА_6 вихопивши ніж з правої задньої кишені штанів, в які на той час він був вдягнений, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці ніж наніс два удари лезом ножа по тулубу ОСОБА_4 , один удар в район правого передпліччя, ще один, прямий удар в район печінки з правого боку.

У результаті нанесених ударів ОСОБА_4 , спричинено, згідно висновку експерта № 455 від 08.06.2018 року, тілесні ушкодження у вигляді: рани м`яких тканин черевної стінки праворуч, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням печінки та з розвитком внутрішньочеревної кровотечі, яка кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя; різаної рани м`яких тканин лівого передпліччя, яка кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Дані тілесні ушкодження утворились від дії колючо-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, від двократної дії травмуючого фактору можливий в строк і за обставин на які посилається ОСОБА_4 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство, підтвердивши характер та механізм своїх дій. В своїх діях кається. Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності, матеріальних та моральних претензій він не має, цивільний позов заявляти не бажає, просив суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти волі.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, захисника визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, які є в матеріалах кримінального провадження, роз`яснивши при цьому положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 , фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинувачений винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що виразилося в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Характеризується негативно. Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 66 від 12.02.2020 року, ОСОБА_6 , виявляє ознаки емоційно-нестабільного розладу особистості, ускладнений наслідками органічного ураження ЦНС комбінованого ґенезу. Під дію ч.2, ч.3 ст.19 та під дію ст.20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством та судом.

Відповідно до довідки АВ 0014867, у ОСОБА_6 , група інвалідності перша, безстрокова, потребує постійного стороннього догляду.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, є інвалідом 1 групи безстроково, потребує постійного стороннього догляду, думку потерпілого щодо покарання обвинуваченому, а також конкретні обставини справи, в зв`язку з чим приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначаючи покарання у виді позбавлення волі, вважає за можливе звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов прокурора підлягає задоволенню. Процесуальні витрати підлягають стягненню на користь держави. Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 , на користь держави в особі Полтавської районної ради витрати на лікування потерпілого у сумі 5286,06грн.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати в сумі 1716 грн. на користь держави.

Речові докази:

-сліди рук, змиви РБК, ніж, кофту, штани, кросівки, які належали ОСОБА_6 та зберігаються у ВП № 2 ПВП ГУНП в Полтавській області знищити;

-куртку, кофту, футболку, штани, кросівки, які належать ОСОБА_4 та зберігаються у ВП № 2 ПВП ГУНП в Полтавській області повернути потерпілому.

Скасувати арешт накладений на речі ОСОБА_6 , ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26.04.2018р.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтава протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1