Справа № 308/8340/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2020 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Західного регіону України майором юстиції ОСОБА_8 , про застосування відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,
запобіжного заходу у виді домашнього арешту, -
Із клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , вбачається, що відповідно до наказу Держземагенства України №1163-кт/а від 23.12.2012 ОСОБА_5 призначений на посаду першого заступника начальника Головного управління Держземагенства у Закарпатській області та до 24.09.2015 виконувавбов`язки за посадою, являючись державним службовцем 9 рангу, будучи звільненим із
займаної посади відповідно до наказу Держземагенства України № 53-к від 23.09.2015 року.
У відповідності до Положення про Головне управління Держземагенства у Закарпатській області, затвердженого 21.09.2012 за №443 Наказом Державного агентства земельних ресурсів України та розподілом функціональних обов`язків «Про розподіл функціональних обов`язків між, начальником, першим заступником та заступником начальника Головного управління Держземагентства у Закарпатській області» затвердженим наказом Головного управління Держземагентства у Закарпатській області від 14.05.2013 №87, ОСОБА_5 зобов`язаний організовувати здійснення на відповідній території робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру, здійснювати ведення Державного земельного кадастру, забезпечує ведення Поземельних книг та їх зберігання, проведення в установленому законодавством порядку державної експертизи програм і проектів з питань землеустрою, ведення Державного земельного кадастру, охорони земель, реформування земельних відносин, топографо-геодезичної і картографічної діяльності, а також техніко- економічних обґрунтувань таких програм і проектів, надає за результатами її проведення відповідні висновки. Таким чином ОСОБА_5 був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, та згідно ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.
Однак, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, який наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи у порушення Конституції України, інших нормативно-правових актів та своїх службових обов`язків, неналежно їх виконував через несумлінне ставлення до них, що виразилось в злочинній недбалості, не передбачив можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи обов`язок і можливості їх передбачити, чим заподіяв тяжкі наслідки державним інтересам.
Так, ОСОБА_5 неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, маючи відповідно до займаної посади доступ до документації місцевого земельного фонду та реальну можливість встановити, що земельні ділянки, які підлягали передачі у приватну власність громадянам України, фактично розташовані у прикордонній смузі, відтак являються землями оборони і не можуть відповідно до ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України передаватись у приватну власність громадян. Натомість ОСОБА_5 видав накази Головного управління Держземагенства у Закарпатській області, за результатами розгляду поданих клопотань та отриманої з Управління Держземагенства в Берегівському районі Закарпатської області характеризуючої інформації щодо земельних ділянок, що підлягали відведенню, надано дозвіл громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у їх власність.
Таким чином, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 , в період часу з 23.12.2014 року по 26.03.2015 року своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, з державної власності незаконно вибуло 52,2443га земель оборони, розташованих у межах державної прикордонної смуги, ринкова вартість яких у відповідності до висновків судової земельно-оціночних експертиз станом на момент прийняття розпорядчого рішення про передачу у власність громадян становила 35 251 046, 30 грн., що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.
20.08.2020 року ОСОБА_5 в порядку ч. 1 ст. 278, ч. 1 ст. 111, ч. 1, 2 ст. 135 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Слідчий у клопотанні вказує, що підставою для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стали: обґрунтована підозра останнього у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за який передбачене основне покарання у виді позбавлення волі від 2 до 5 років; його переховування від органу досудового розслідування за межами України; наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, можеі надалі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема те, що 11.09.2017 року згідно відповіді начальника міжрайонного оперативно-розшукового відділу ЗРУ ДПСУ від 11.12.2017 №5/3-1811 громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив виїзд з України через міжнародний пункт пропуску «Вилок» та перебував за межами України до теперішнього часу. З метою встановлення його місцезнаходження, було заведено оперативно-розшукову справу №3102317 від 30.12.2017 року.
За таких обставин, на думку слідчого є всі підстави зважати, що ОСОБА_5 ухилятиметься від органу досудового розслідування; незаконно впливатиме на свідків, спеціалістів та експертів; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином;
Також, слідчий у клопотанні зазначає, що необхідно врахувати наявність стійких соціальних зв`язків, набутих ОСОБА_5 за час перебування на посаді першого заступника начальника Головного управління Держземагентства у Закарпатській області, у тому числі у кримінальному середовищі.
На думку слідчого, саме такий вид запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України, впливати на свідків, перешкоджати проведенню досудового розслідування.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити з огляду на обставини викладені у клопотанні.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, зазначили, що таке є необґрунтованим і не підтверджене будь якими об`єктивними доказами, зокрема і матеріалами кримінального провадження, на які посилається слідчий та прокурор, просили врахувати позитивні дані щодо особи підозрюваного, його сімейний стан та відмовити у задоволенні клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, вказав, що наміру ухилятися від органів досудового розслідування чи суду або перешкоджати досудовому розслідуванню будь яким чином, не має. Пояснив, що перебував за межами України у зв`язку з працевлаштуванням в Угорщині. Про те, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та перебуває у розшуку не знав.
Заслухавши думку прокурора та слідчого, пояснення підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Таким чином, підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню. Запобіжний захід застосовується з метою запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого (ризикам):
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Урахування такої обставини для прийняття рішення передбачає встановлення правдоподібності та достовірності заявлених органом досудового розслідування фактичних обставин;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому ця особа підозрюється, обвинувачується.
20.08.2020 року ОСОБА_5 в порядку ч. 1 ст. 278, ч. 1 ст. 111, ч. 1, 2 ст. 135 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , підтверджується доказами, долученими до клопотання, зокрема висновком експерта №21/17 від 06.12.2107 року судової оціночно-земельної експертизи, висновками №9794 від 08.09.2017 року, №9789 від 28.08.2017 року, №9783 від 04.09.2017 року, №9782 від 04.09.2017 року, №9775 від 31.07.2017 року, №9772 від 31.07.201 року, №9771 від 31.07.2017 року, №9766 від 25.07.2017 року, №9770 від 31.07.2017 року, №9793 від 08.09.2017 року, №9792 від 31.08.2017 року, №9791 від 29.08.2017 року, №9790 від 29.08.2017 року, №9788 від 28.08.2017 року, №9787 від 28.08.2017 року, №9781 від 22.08.2017 року, №9780 від 18.08.2017 року, №9779 від 15.08.2017 року, №9778 від 11.08.2017 року, №9777 від 03.08.2017 року, №9776 від 31.07.2017 року, №9774 від 31.07.2017 року, №9773 від 31.07.2017 року.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 з 24 жовтня 2018 року був працевлаштований в Угорщині, що підтверджується трудовим договором між HAS KFT та підозрюваним ОСОБА_5 від 24.жовтня 2020 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів , що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що обов`язковою умовою обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Слідчий суддя враховує, що стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, раніше ухилявся від слідства, суду чи виконання судових рішень, може незаконно впливати на свідків, спеціалістів та експертів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України. Вважаючи наявними дані ризики, прокурор виходить виключно із того, що підозрюваний ОСОБА_5 11.09.2017 року здійснив виїзд з України та перебував там до теперішнього часу. Разом з тим, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 зареєстроване тільки через шість місяці, а саме 04.04.2018 року, після того , як ОСОБА_5 покинув територію України легально з метою працевлаштування, не маючи жодного процесуального статусу, перебував за кордоном.
Крім того прокурор вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді позбавлення волі від двох до п`яти років.
Разом з тим, одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до п. 9 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 року виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
Відповідно до п. 10 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК.
Розглядаючи клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , згідно доданих до матеріалів клопотання в тому числі характеристики, довідки з Ізянської сільської ради, раніше не судимий, має постійне місце проживання, є особою пенсійного віку, на утриманні має дружину інваліда другої групи, за місце проживання характеризується позитивно.
ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, які спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчим та прокурором не надано доказів, що підозрюваний переховувався від органів досудового слідства, а також буде впливати на свідків, спеціалістів та експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання такого доволі суворого запобіжного заходу, як домашній арешт.
Разом з тим, прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, проте не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу а саме у вигляді домашнього арешту слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 179 КПК України підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що на думку слідчого судді забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу та виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.
Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 183, 186, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч.5 ст.194КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду на першу вимогу;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватись від спілкування із свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити, що у разі невиконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного, згідно ч.6 ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.
Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу та строк дії покладених на підозрюваного обовязків у межах строку досудового розслідування, тобто до 29.08.2020 року включно.
Відповідно до ч.3 ст.179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 покласти на слідчих у даному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26.08.2020 року о 16 год. 35 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1