Справа № 675/1240/20
Провадження № 1-в/675/119/2020
У Х В А Л А
"07" вересня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ЗВК № 58 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , його захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ізяслав в режимі відеоконференцзв`язку справу за поданням начальника державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» погодженого із головою спостережної комісії при Ізяславській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , засуджений 07.11.2016 за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна, крім житла. Також, вказаним вироком було задоволено цивільний позов, та стягнуто з цивільного відповідача ОСОБА_5 на користь ПМП «Принцип» 1354,50 грн. матеріальної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27.02.2017, вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.11.2016 року залишено без змін, та у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 21.12.2015 по 27.02.2017, включно.
Початок строку: 07.11.2016.

Кінець строку: 14.04.2022.

Державна установа «ЗВК (№31)» клопоче про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник установи ОСОБА_4 , подання підтримав та зазначив, що ОСОБА_5 на даний час виправився, а тому йому можливо замінити реальне відбуття покарання на умовно-дострокове звільнення.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник-адвокат ОСОБА_6 , подання підтримали та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання заперечив, мотивуючи тим, що засуджений не довів, що на день звернення до суду з даним поданням він виправився.
Від спостережної комісії при Ізяславській райдержадміністрації надійшло клопотання про слухання даної справи у відсутності їхнього представника. Заперечень по суті даного подання комісія не має.
Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, представника ЗВК № 58, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
За змістом ст. 50 КК України, покарання має на меті виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна, крім житла. Покарання він відбуває в Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» з 17 березня 2017 року.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Як встановлено судом, станом на 29.05.2020 ОСОБА_5 відбув 3/4 строку покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці, та навчання. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці, та навчання за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджено за вчинення особливо тяжкого злочину і призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, з яких він відбув на час розгляду подання в суді 4 роки 8 місяців.
Згідно характеристики на засудженого станом на 11.07.2018, останній характеризувався посередньо, що стало передумовою про відмову йому в направленні матеріалів Регіональної комісії, щодо переведення засудженого на підставі ч. 1 ст. 101 КВК України як такому, що не стає на шлях виправлення (витяг з протоколу засідання комісії ЗВК (№ 58) від 26.07.2018 № 13).
Також з характеристики ОСОБА_5 від 24.10.2019 вбачається, що останній характеризується посередньо, тому комісією ДУ «ЗВК (№ 58)» з питань розгляду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутою частини покарання більш м`яким, переведення засуджених на підставі ст. 101, 151-1 КВК України від 24.10.2019, ОСОБА_5 відмовлено в направленні матеріалів в суд, щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення (витяг з протоколу засідання комісії ЗВК (№ 58) від 24.10.2019 № 15).
Крім того, комісією ДУ «ЗВК (№ 58)» від 09.01.2020 вирішено направити матеріали щодо переведення засудженого ОСОБА_5 на підставі ч. 1 ст. 101 КВК України із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки в колонію середнього рівня безпеки, як такому, що стає на шлях виправлення (витяг з протоколу засідання комісії ЗВК (№ 58) від 09.01.2020 № 1).
Слід вказати, що станом на 24.10.2019 та 09.01.2020 (дні засідання комісії), ОСОБА_5 мав 5 заохочень та 2 стягнення, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, які були погашенні. Тобто за період з жовтня 2019 року по січень 2020 року поведінка ОСОБА_5 під час відбуття покарання не змінювалася, однак у жовтні 2019 року, йому було відмовлено в заохочувальній пільзі як такому, що не став на шлях виправлення, а у січні 2020 року комісією було констатовано, що він стає на шлях виправлення.
За даними характеристики та довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 станом на 19.05.2020, останній з 23.12.2015 утримувався в Хмельницькому слідчому ізоляторі. За час утримання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 17.03.2017 відбуває покарання в Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)». Характеризується добре. За час відбуття покарання допустив два порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності рішенням дисциплінарної комісії. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочувався шість разів. Не працевлаштований через відсутність робочих місць. Має один виконавчий лист на загальну суму 1639,95 грн., який достроково відшкодовано в повному обсязі. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». На профілактичних обліках установи не перебуває.
Також з довідки ДУ «Замкова виправна колонія (№ 58)» від 20.05.2020 за № 20 вбачається, що ОСОБА_5 за час відбуття покарання був працевлаштований з березня 2017 року по лютий 2019 року, за що й отримував заробітну плату.
В зв`язку з чим, адміністрація колонії вважає, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 у період з грудня 2015 року по 09.01.2020 характеризувався посередньо, а надалі та по даний час, маючи ще одне додаткове заохочення характеризується добре.
Разом з тим, висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а те, що засуджений на день внесення даного подання виправився.

Наявність заохочень, які відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого надані за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, що відповідно до вимог КВК України є обов`язком засудженого впродовж всього строку відбування покарання, а не його правом.

Слід звернути увагу на те, що пільга про застосування умовно-дострокового звільнення для ОСОБА_5 настала з 29.05.2020. Відповідно засуджений сумлінно розпочав ставитися до своєї поведінки, та ставлення до праці лише з січня 2020 року, що стверджується попередніми витягами з протоколу засідання комісії ЗВК (№ 58) з питань розгляду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутою частини покарання більш м`яким, переведення засуджених на підставі ст. 101, 151-1 КВК України, тобто суд розцінює вказане, що поведінка ОСОБА_5 почала лише змінюватися у позитивну сторону з даного місяця, а до цього вона була посередньою.
Вказане дає підстави вважати, що останні покращення у поведінці засудженого, на думку суду, направлені на уникнення відбування покарання в місцях позбавлення волі і не свідчать про те, що останній виправився.
Також, характеризуючи особу ОСОБА_5 , слід вказати, що в матеріалах його особової справи наявна вимога щодо його попередніх судимостей, відповідно до якої останній був неодноразово судимий, а саме: 10.04.2002 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання із встановленням іспитового строку 3 роки; 25.03.2008 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців; 09.06.2008 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі. Звільнений 02.11.2012 умовно-достроково на 1 місяць 6 днів.
Тобто засуджений належних висновків для себе не зробив, вчинив новий особливо тяжкий злочин, за який відбуває покарання. Зазначені обставини свідчать про кримінальну направленість дій та поведінки засудженого ОСОБА_5 .
Як зазначалося вище, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути застосоване судом, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Однак, дослідивши в сукупності вищевказані докази, як підставу для застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, оцінюються судом, як намагання створити умови для такого звільнення, оскільки з початку відбування покарання він характеризувався посередньо, мав, як стягнення, так і заохочення, а починаючи з січня 2020 року характеризується позитивно.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 лише розпочав намагатись змінювати свою поведінку, і дані про те, що така поведінка є зразковою, передчасні, а тому подання до задоволення не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
У задоволенні подання начальника державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)», яке погоджене спостережною комісією при Ізяславській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженому з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя: ОСОБА_1