Провадження № 11-кп/4820/514/20
Справа № 675/426/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з державною установою «Замкова виправна колонія (№58)» матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду від 15 червня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Ізяславського районного суду від 15 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 , доповнене його адвокатом ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що період з 25.03.2003 по 25.09.2003 охоплений вироком Свердловського міського суду Луганської області від 25.09.2003, за яким ОСОБА_7 відбув покарання та звільнився з місць позбавлення волі. Крім того, вироком Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2019 року, ОСОБА_7 перебуваючи в Державній установі «Старобільській слідчий ізолятор» вчинив злочин за ч. 1 ст. 309 КК України на початку вересня 2018 року і в подальшому на підставі ухвали Старобільського районного суду Луганської області від 27.09.2018, ОСОБА_7 тимчасово залишено в Державній установі «Старобільській слідчий ізолятор» на час розгляду вказаного кримінального провадження, тобто, в даному випадку до засудженого ОСОБА_7 застосовуються положення ч. 5 ст. 72 КК України з врахуванням Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, а саме термін попереднього ув`язнення з 15.08.2018 по 07.11.2019 слід рахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В поданій апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати, зарахувати йому строк перебування під вартою з 05.09.2018 по 07.11.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому вказує, що судом безпідставно не враховано зазначений період, так як він перебував у СІЗО-18.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тобто, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав законної сили 21.06.2017 року, внесено зміни в ч.5 ст. 72 КК України, згідно якої зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі в розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Разом з тим, відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Як вбачається із вироку Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2019 року, ОСОБА_7 на початку вересня 2018 року, перебуваючи в Державній установі «Старобільській слідчий ізолятор» вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України. В подальшому на підставі ухвали Старобільського районного суду Луганської області від 27.09.2018, ОСОБА_7 тимчасово залишено в Державній установі «Старобільській слідчий ізолятор» на час розгляду вказаного кримінального провадження.

Тобто, до ОСОБА_7 слід застосувати вимоги Закону № 2046-VIII, а саме термін попереднього ув`язнення з 15.08.2018 по 07.11.2019 слід рахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Як вбачається з довідки про судимість ОСОБА_7 , що він раніше був судимий за вироком Свердловського міського суду Луганської області від 25.09.2003 за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 11 років 6 місяців, та звільнений 27.11.2014 за відбуттям строку покарання.
Період з 25.03.2003 по 25.09.2003 охоплений даним вироком, за яким ОСОБА_7 відбув покарання та звільнився з місць позбавлення волі, тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що підстав для зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вказаний період, немає.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Отже, підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги - відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Ізяславського районного суду від 15 червня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді