Провадження № 1кп/202/509/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000184 від 17.09.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, має неповну середню освіту, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимий:
- 03.02.2016 року вироком Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавленні волі на строк 5 років. Звільнений 13.03.2020 року по відбуттю строку покарання;
- 14.08.2020 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнено з іспитовим строком на 1 рік;
- 14.08.2020 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.02.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Під час відбування покарання в Солонянській виправній колонії №21, ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 року задоволення подання начальника ДУ «Солонянська виправна колонія №21» та встановлено ОСОБА_5 адміністративний нагляд на 2 роки з покладенням на нього відповідних обмежень.
Адміністрацією виправної колонії вказану ухвалу було направлено до Індустріальному ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за обраним піднаглядним місцем проживання та реєстрації в день його звільнення за адресою: АДРЕСА_2 .
13.03.2020 року ОСОБА_5 був звільнений з Солонянської виправної колонії №21 по закінченню строку покарання. 17.03.2020 року ОСОБА_5 прибув до Індустріальному ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для постановки на облік для реєстрації як особи, щодо якої встановлений адміністративний нагляд, де був ознайомлений з встановленими обмеженнями та попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність, за порушення правил адміністративного нагляду.
В подальшому, ОСОБА_5 , знаходячись під адміністративним наглядом, діючи з умислом, направленим на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, без повідомлення органів Національної поліції України, залишив постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Так, при перевірках дільничного офіцера поліції сектору превенції Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , які проводились після 22:00 години, встановлено, що ОСОБА_5 , у період часу з 31.05.2020 по 18.08.2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин був відсутній за місцем постійного проживання у визначений час, таким чином порушив правила адміністративного нагляду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в пред`явленому обвинуваченні за ст.395 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочин вчинив за обставин, викладених у обвинувальному акті, дійсно самовільно залишав місце мешкання та не повідомляв про це орган поліцію .
За таких обставин, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинуваченого, надані стороною обвинувачення письмові докази, матеріали, що характеризують обвинуваченого та дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує ст.395 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, суд визначає рецидив злочинів.
З врахувунням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.71 КК України. Інше покарання призначити неможливо, оскільки злочин вчинено під час відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання, на думку суду, буде не тільки карою, а буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Речові докази суду не надавались.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2020 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді одного року одного місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Строк покарання обчислювати з моменту затримання, у порядку виконання вироку.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1