Cправа № 127/1695/21
Провадження № 1-кс/127/688/21
У Х В А Л А
Іменем України
26 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
слідчого: ОСОБА_3
представників власника майна: адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000194, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СУ ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 18.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до УСР у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_8 про те, що група осіб шляхом застосування насильства до останнього та погрозами фізичною розправою, пошкодженням майна щодо ОСОБА_8 та членів його родини, вимагають грошові кошти у сумі 2 (дві) тисячі доларів США за виконання ним неіснуючих боргових зобов`язань.
Проведеними слідчими та негласними слідчими (розшуковими) діями встановлено причетність до вказаного злочину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженець м. Вінниці, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду, в період часу з 07:12 години по 09:22 години 21.01.2021 працівниками правоохоронних органів Вінницької області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 . Під час проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено наступне майно:
-грошові кошти у сумі 7 900 гривень (27 купюр номіналом 200 гривень та 5 купюр номіналом 500 гривень);
-мобільний телефон Bravis IMEI: НОМЕР_2 з сім картами мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_3 та «лайфселл» № НОМЕР_4 ;
-боргова розписка громадянина ОСОБА_10 від 14.09.2013 на суму 30 000 доларів США;
-карткотримач від сім-карти мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 ;
-дві сім-карти мобільного оператора «лайфселл».
Вищевказане майно, яке було вилучене 21.01.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На думку слідчого, вказане майно має істотне значення для кримінального провадження, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, та просив його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, за викладених в ньому обставин, просив клопотання задовольнити та додатково пояснив, що ОСОБА_9 на даний час повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, на даний час існує необхідність у проведені огляду вилученого мобільного телефону та сім-карт із залученням фахівців з метою здобуття доказів вчинення кримінального правопорушення, в тому числі причетності ОСОБА_9 до його вчинення. В той же час, щодо вилучених грошових коштів слідчий пояснив, що на даний час немає підстав стверджувати, що вилучені кошти здобуті злочинним шляхам, однак існує вірогідність у майбутньому зверненні потерпілого до ОСОБА_9 із цивільним позовом про відшкодування шкоди. Що стосується вилученої боргової розписки слідчий пояснив, що вона безпосередньо немає відношення до даного кримінального правадження, однак, на думку слідчого, дана розписка може свідчити про наявність іншого криімнального провадження.
Представники власника майна адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо задоволення поданого клопотання, посилаючись на те, що вилучене майно не є речовими доказами в розумінні статті 98 КПК України, оскільки не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містить на собі його слідів та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000194, заслухавши думку слідчого, пояснення захисників, дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні СУ ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 18.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до УСР у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_8 про те, що група осіб шляхом застосування насильства до останнього та погрозами фізичною розправою, пошкодженням майна, щодо ОСОБА_8 та членів його родини, вимагають грошові кошти у сумі 2 (дві) тисячі доларів США за виконанням ним неіснуючих боргових зобов`язань.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2020 у справі №127/28944/20 надано дозвіл на проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 ., з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення майна, яке було здобуто в результаті його вчинення, зокрема: грошових коштів, здобутих злочинним шляхом; мобільних телефонів; сім карт до мобільних телефонів; чорнових записів; боргових розписок; інших речей, предметів та документів, які могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи набуті кримінально протиправним шляхом та можуть бути використані, як докази у кримінальному провадженні.

21.01.2021, на підставі ухвали, в період часу з 07:12 години по 09:22 години 21.01.2021 працівниками правоохоронних органів Вінницької області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено наступне майно:
-грошові кошти у сумі 7 900 гривень (27 купюр номіналом 200 гривень та 5 купюр номіналом 500 гривень);
-мобільний телефон Bravis IMEI: НОМЕР_2 з сім картами мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_3 та «лайфселл» № НОМЕР_4 ;
-боргова розписка громадянина ОСОБА_10 від 14.09.2013 на суму 30 000 доларів США;
-карткотримач від сім-карти мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 ;
-дві сім-карти мобільного оператора «лайфселл».
Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000194 від 18.06.2020, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2020 по справі №127/28944/20 та протоколом обшуку від 21.01.2021.
Постановою слідчого від 21.01.2021 вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як зазначено вище, в судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_9 на даний час повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та на даний час існує необхідність у проведені огляду вилученого мобільного телефону та сім-карт із залученням фахівців з метою здобуття доказів вчинення кримінального правопорушення, в тому числі причетності ОСОБА_9 та інших осіб до його вчинення.
Вказані обставини, щодо повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, не заперечувалися стороною захисту.
При цьому, зазначені пояснення слідчого, щодо причетності ОСОБА_9 до вчиненого кримінального правопорушення підтверджуються стенограмою учасників розмови, яка є додатком до протоколу огляду речей і документів від 18.06.2020 та протоколом додаткового допиту потерпілого від 17.06.2020.
Наведене свідчить про те, що вищевказаний мобільний телефон та сім-карти, які було вилучено в ході проведення обшуку є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.
Посилання адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на те, що на даний час відсутні відомості про те, що вилучений телефон та сім-карти містять інформацію, щодо вчиненого кримінального правопорушення, судом до уваги не приймається, оскільки саме ці обставини підлягають з`ясуванню (перевірці) в ході здійснення досудового розслідування.
В той же час, що стосується вилучених грошових коштів слідчий ОСОБА_3 пояснив, що на даний час немає підстав стверджувати, що вилучені кошти здобуті злочинним шляхам, однак існує вірогідність у майбутньому зверненні потерпілого до ОСОБА_9 із цивільним позовом про відшкодування шкоди.
Проте, такі посилання слідчого суд вважає безпідставиними, оскільки відповідно до частини шостої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Однак, доказів наявності цивільного позову у даному кримінальному провадженні та його обгрунтовано розміру слідчим не надано, а відтак клопотання слідчого, в цій частині, є передчасним.
Що стосується вилученої боргової розписки, то як пояснив слідчий ОСОБА_3 вона безпосередньо немає відношення до даного кримінального правадження, однак, на думку слідчого, дана розписка може свідчити про наявність іншого криімнального провадження.
Проте такі пояснення слідчого жодним чином не підтвердженні, окрім того наявність чи відсутність іншого кримінального провадження не може слугувати підставою для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вилучені в ході обшуку 21.01.2021 грошові кошти у сумі 7 900 гривень (27 купюр номіналом 200 гривень та 5 купюр номіналом 500 гривень) та боргова розписка громадянина ОСОБА_10 від 14.09.2013 на суму 30 000 доларів США, не відповідають вимогам частини 2 статті 170 КПК України, а відтак клопотання про накладення арешту на майно, в цій частині, задоволенню не підлягає.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на мобільний телефон Bravis IMEI: НОМЕР_2 з сім картами мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_3 та «лайфселл» № НОМЕР_4 ; карткотримач від сім-карти мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 ; дві сім-карти мобільного оператора «лайфселл».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене працівниками поліції 21.01.2021 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:
-мобільний телефон Bravis IMEI: НОМЕР_2 з сім картами мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_3 та «лайфселл» № НОМЕР_4 ;
-карткотримач від сім-карти мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 ;
-дві сім-карти мобільного оператора «лайфселл».
У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 7900 гривень та боргову розписку громадянина ОСОБА_10 від 14.09.2013 на суму 30000 доларів США, відмовити.
Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 .
Зобов`язати слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя