Справа № 182/673/20
Провадження № 1-в/0182/124/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі подання в.о начальника Нікопольського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 про приведення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2020 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл.., громадянина України, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, із середньою освітою, не одружений
за участю прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2020 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання в.о начальника Нікопольського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 про приведення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2020 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Засуджений ОСОБА_4 , будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду подання, в судове засідання не з`явився. Заяв про відкладення судового розгляду не надано.
Прокурор ОСОБА_5 подання підтримала, просила привести вирок у відповідність у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 .
Суд, вислухавши думку прокурора, вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання за ч .1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік. На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Вирок набув законної сили 11.05.2020.
За цим вироком ОСОБА_4 з 15.06.2020 перебуває на обліку в Нікопольському міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації».
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.
Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Пунктом 13 частини 1 статті 537 КК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч .2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.
1 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким внесено зміни до ч. 1 ст. 190 КК України, та встановлено, що заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Також внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України та встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Тобто, вище вказаним законом частково пом`якшена (виключений вид покарання у вигляді позбавлення волі) та частково погіршена (збільшено, зокрема, строк обмеження волі) кримінальна відповідальність особи за скоєні кримінальні правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Частиною 3 статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Судом встановлено, що відповідно до вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2020 ОСОБА_6 за ч .1 ст. 190 КК України призначено покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
Стосовно цього суд зауважує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, саме в частині цього виду та строку покарання зміни не були внесені, тому суд, у відповідності до ч. 3 ст. 74 КК України, не має підстав для заміни призначеного виду покарання за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Стосовно призначеного покарання ОСОБА_4 , відповідно до вказаного вироку суду, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, суд на підставі вище вказаного закону вважає за необхідним в цій частині вирішити питання про зниження покарання. Максимальна межа, встановлена санкцією нового Закону у зв`язку із пом`якшенням призначеного покарання визначена у виді обмеження волі на строк до 5 років.
Але, виходячи з того, що при застосуванні ч. 3 ст. 74 КК України в частині зниження до максимальної межі покарання, встановленої санкцією ч. 1 ст. 309 КК України нового закону, частково погіршується становище засудженого ОСОБА_4 (строк обмеження волі збільшено з трьох років до п`яти), суд вважає, що з урахуванням ст. 4, 5 КК України необхідно визначити покарання в межах максимальної санкції ч. 1 ст. 309 КК України, в редакції, що була чинною на час скоєння кримінального правопорушення (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018), а саме обмеження волі на строк 3 (три) роки.
Виходячи з наведеного, до зниження до максимальної межі покарання підлягає також і застосоване у вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2020 положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме необхідно визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк 3 роки.
З урахуванням вищевикладеного, оскільки ОСОБА_4 було засуджено вироком Нікопольського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 10.04.2020 та призначено покарання, за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, санкції яких були змінені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, та враховуючи положення ч.3 ст.74 КК України, суд вважає необхідним подання органу пробації задовольнити.
Керуючись ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання в.о начальника Нікопольського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 - задовольнити.
Привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2020 року щодо ОСОБА_4 .
Вважати ОСОБА_4 засудженим до покарання:
за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
В іншій частині вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2020 стосовно ОСОБА_4 - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду учасниками судового провадження з моменту її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1