Справа № 509/3193/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні, в залі суду, в смт.Овідіополь кримінальне провадження № 0000727 від 03.06.2020 року з обвинувальним актом, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Вірменії, громадянин Вірменії, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Овідіопольским районним судом Одеської області розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000727 від 03.06.2020 року стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 263 КК України.

25.06.2020 року ухвалою Овідіопольського районного суду ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

17.09.2020 року прокурором подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні в задоволені зазначеного клопотання заперечували, просили змінити його на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд вважає клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» у п.1 акцентував увагу на тому , що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя щоразу зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Водночас, у відповідності з мотивувальною частиною рішення Конституційного суду України від 08 липня 2002 року № 14-РП/2003 в справі № 1-23/2003 тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України - кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді відповідних клопотань про обрання запобіжного заходу, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, відповідно до акту обстеження його місця проживання депутатом та акту перевірки будинку, проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з бабусею ОСОБА_7 , 1935р.н., та матір`ю ОСОБА_8 , що свідчить про наявність у нього місця проживання, та соціальних зав`язків. За місцем фактичного проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, скарг и заяв на нього до селищної ради не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався. Відповідно до посвідки про постійне проживання в Україні проживає в Україні на законних підставах, в зв`язку з чим, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, можливо застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції наявні зазначені у клопотанні прокурора ризики, тому суд вважає за необхідне продовжити дію відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, і застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.315 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту з 22 години по 07 годину наступного дня, за адресою, АДРЕСА_1 .

Ухвала судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 16.11.2020 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 про наслідки ухилення від покладених обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 21.09.2020 р. о 09.15.

Суддя: ОСОБА_1