Справа № 621/2021/20
Пр. № 1-кс/621/650/20
Ухвала
Іменем України

29 липня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання дізнавача інспектора СД Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:
28.07.2020 дізнавач - інспектор ОСОБА_4 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 27.07.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме:

- гаманець червоного кольору із шкірозамінювача;

- картка для виплат АТКБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;

- банківська картка «CrеditAgricolc» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;

- грошова купюра номіналом 200 грн., с.н. УМ7768761.

Вказане у клопотанні майно слідчий просить передати під відповідальне зберігання ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 27.07.2020 Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що у смт Слобожанське Зміївського р-ну Харківської області невідома особа шляхом вільного доступу здійснила крадіжку її гаманця.

27.07.2020 відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

27.07.2020у період часу з 18:00 по 18:20 було проведено огляд місця події в приміщенні дільничного пункту поліції Зміївського ВГІ ГУМИ в Харківській області, за адресою: Харківська обл., Зміївський р-н, смт. Слобожанське, вул. Дружби 6, в ході якого ОСОБА_7 добровільно видала поліцейським: - гаманець червоного кольору із шкірозамінювача;- картка для виплат АТКБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;- банківська картка «CrеditAgricolc» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;- грошова купюра номіналом 200 грн., с.н. УМ7768761.

Приймаючи до уваги, що тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події 27.07.2020 може бути використаним як доказ у кримінальному провадженні, слідчий просить задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 на задоволенні клопотання наполягала.
Дізнавач - інспектор ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.
Власники майна ОСОБА_6 на розгляд клопотання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином.
Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000049 від 27.07.2020 за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України; рапорту Зміївського ВП ГУНП в Харківській області від 27.07.2020; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.07.2020; протоколу огляду місця події від 27.07.2020; постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання.
Згідно з пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до частини 5 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог пункту 1, 4 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 1 ст. 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Згідно із ч.1 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України).
Метою накладання арешту на зазначене в клопотанні майно - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є об`єктом кримінального правопорушення та речовим доказом, що зберіг на собі сліди злочину та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.
Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Клопотання дізнавача про накладення арешту на тимчасово вилучені речі відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно.
Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Керуючись статтями 131, 132, 170, 172, 173, 369 - 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання дізнавача інспектора СД Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду місця події 27.07.2020:
- гаманець червоного кольору із шкірозамінювача;

- картка для виплат АТКБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;

- банківська картка «CrеditAgricolc» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;

- грошова купюра номіналом 200 гривень с.н. УМ7768761.

Заборонивши власнику (володільцю) та іншим особам до вирішення питання по суті вчиняти будь-які дії, спрямовані на приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, відчуження та передачі, арештованого майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали покласти на дізнавача інспектора СД Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: