Справа №295/8815/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0002025 від 22.03.2016 стосовно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомир, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, пенсіонера, інваліда 2 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч. 1 ст. 115 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

05.03.2016 близько 21-ї години за телефонним дзвінком невістки, щодо вчинення неправомірних дій її чоловіком відносно неї та їх малолітньої дитини, ОСОБА_6 приїхав до будинку по АДРЕСА_1 , де проживав його син ОСОБА_11 зі сім`єю. Син перебував у стані алкогольного сп`яніння, не зважаючи на зауваження батька щодо поведінки, продовжив конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_11 , не втримавшись на ногах, втратив рівновагу, впавши при цьому, та внаслідок дії невстановленого предмета із твердою пласкою поверхнею, отримав тілесні ушкодження у виді комбінованої травми голови. Вважаючи, що ОСОБА_11 помер, в цей же день у невстановлений час, ОСОБА_6 , з метою приховування смерті завантажив тіло до багажного відділення власного легкового автомобіля, за допомогою якого вивіз тіло на територію лісового масиву, розташованого у північно-західному напрямку, неподалік від «Корбутівського кладовища» м. Житомира, де в подальшому, вважаючи, що смерть ОСОБА_11 вже настала, не впевнившись у цьому внаслідок злочинної недбалості, облив тіло нафтопродуктом і підпалив, та закопав у верхній шар ґрунту.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_11 настала внаслідок важкої комбінованої травми у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась синцем на обличчі, забійною раною на голові, крововиливами в м`які покрови голови, під оболонки і в речовину головного мозку, опіків 3 ст. на голові, що мають ознаки тяжких по причині загрози для життя, та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Своїми діями, які виразились у вбивстві через необережність, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 119 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 детально розповів про обставини вчинення злочину, пояснивши, що 05.03.2016 у вечірній час йому на мобільний телефон подзвонила невістка ОСОБА_12 , яка була дуже схвильована та просила про допомогу. В розмові сказала, що чоловік, тобто його син, її дуже сильно ображає, перебуває у нетверезому стані та поводиться агресивно, попросила його приїхати на допомогу, що він і зробив. Коли приїхав до сина додому, то побачив розбите вікно на вході до веранди будинку, ніж, що лежав на тумбочці, в приміщенні шум та крики, нецензурна лайка, син розлючений, невістка та його онук тряслися в кімнаті, дитина плакала. Намагаючись заспокоїти сина, щоб забрати його до іншої кімнати, взяв його за руку, син схопив його за руку також, а іншою намагався вдарити, він намагаючись ухилитися втратив рівновагу та впав спиною на диван, який стояв поруч, син слідом за ним не втримавшись теж впав, але на підлогу між столом та диваном, почув, що останній захрипів. Після падіння син лежав навзнаки, не рухався, він не відчув у нього биття пульсу. В кімнату зайшла невістка, яка працює медсестрою, сказала, що серце не б`ється, зіниці не реагують, від почутого стало погано. Невістка пішла з кімнати, він злякався, що в кімнату може зайти онук та побачить мертвого батька. В подальшому усі дії ніби на автопілоті в машині взяв плащ палатку, помістив в неї тіло сина, потім в багажник, вивіз до кладовища, де й поряд у лісі і закопав, перед тим намагався тіло спалити. Для чого це робив, пояснити не може, так як був у стресовому стані. В останні роки син поводив себе дуже погано, він знаходив у нього і пакетики з білим порошком, щодо поведінки сина звертався до дільничного, адже син все ламав дома, бив невістку, тягав її за волосся, все це відбувалося при малолітній дитині, син навіть протягував руки і до нього, батька, були такі факти, що з ножем погрожував і іншим особам, бігав по вулиці, кричав, що вб`є усіх. Також пояснив, що протягом тривалого часу лікував сина від алкогольної та наркотичної залежності, поміщував його до реабілітаційних центрів, однак це не дало позитивних результатів.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження показаннями потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими документами.

Потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що син останні 20 років свого життя вживав наркотики та алкогольні напої, намагались лікувати, але це не допомагало. Ображав невістку, брався за ніж, були сварки і з батьком, який є врівноваженою людиною, неконфліктною. 4 березня сім`я сина поїхала на весілля, там між подружжям була сварка, повернулися кожен окремо. Про події які сталися, їй стало відомо, коли прийшли працівники міліції. Потім невістка розповідала, що 05 березня у неї був конфлікт з сином, який пізно прийшов додому, стукав в двері, вона не відчиняла, тоді син вибив вікно у веранді, проник в будинок, боялася за своє та життя сина, син був з ножем, тому викликала батька (обвинуваченого) на допомогу. Чоловік пізніше їй розповідав те ж саме, що повідомив в суді, що стався нещасний випадок. На місці події не була.

В заяві про скоєння злочину від 22.03.2016 свідок ОСОБА_13 (т.1 а.с. 42) вказала, що між нею та загиблим був конфлікт, чоловік намагався спричинити їй тілесні ушкодження, в цей час поряд був малолітній син, а тому вона зателефонувала свекру, ОСОБА_6 , який приїхавши до їх будинку, відтягнув чоловіка від неї в іншу кімнату, приблизно 2-3 хвилини чула словесні погрози чоловіка на адресу батька, шум, потім стало тихо, свекор її покликав до кімнати, де вона побачила мертвого чоловіка на підлозі з травмою голови.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні відмовилася надавати показання відповідно до ст. 63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_15 . Спочатку в будинку проживало старше покоління, а потім ОСОБА_16 з дружиною. Щодо подробиць конфлікту між батьком та сином не знає нічого. Донька їй розповідала, що ОСОБА_17 вживав наркотичні речовини, після чого ставав агресивний, з ним щось діялось. Обвинуваченого охарактеризувала лише з позитивної сторони.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що знає сім`ю ОСОБА_15 , які проживають по сусідству. Обвинувачений добрий, позитивний, завжди прийде на допомогу. ОСОБА_19 знала з дитинства. Часто бачила останнього в такому стані, що він її навіть не впізнавав коли проходив, перебуваючи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Декілька раз до неї додому прибігала невістка обвинуваченого з дитиною, скаржилась на ОСОБА_16 , який будучи в стані сп`яніння її бив. Про конфлікт, який відбувся між обвинуваченим і сином 05.03.2016 їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що товаришує з обвинуваченим, раніше разом проходили військову службу. Характеризує його лише з позитивної сторони як врівноваженого, не конфліктного чоловіка. Знав добре його сина ОСОБА_16 , який зловживав спиртним, вживав наркотики. Знає, що між покійним ОСОБА_16 та дружиною часто траплялися сварки, про що остання йому скаржилась. Просив ОСОБА_16 «взятися за розум», допомагав влаштовувати останнього на лікування в монастирі. Про події дізнався зі слів обвинуваченого, коли його звільнили з місць попереднього ув`язнення.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 319 від 26.05.2016 (т.1 а.с. 125) смерть ОСОБА_11 настала внаслідок важкої комбінованої травми у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась синцем на обличчі, забійною раною на голові, крововиливами в м`які покрови голови, під оболонки і в речовину головного мозку, опіки 3 ст. на голові мають ознаки тяжких по причині загрози для життя, знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Аналогічний висновок наданий експертною комісією, в якому окремо зазначено, що травма голови могла бути отримана внаслідок падіння навзнак з прискоренням чи без нього з ударом потиличною ділянкою об тверду пласку поверхню (висновок № 59 від 15.06.2016 т.1 а.с. 176).

В судовому засіданні при роз`ясненні висновку комісійної експертизи експерт ОСОБА_21 підтвердив висновки експертизи, зазначивши, що всі отримані тілесні ушкодження у загиблого ОСОБА_11 , які перебувають у прямому зв`язку з його смертю утворились приблизно в єдиний проміжок часу. Черепно-мозкова травма була отримана ймовірніше за все від падіння з висоти власного зросту на пласку поверхню з необмеженою контактуючою поверхнею. Після отримання такої травми потерпілий перебував фактично у безсвідомому стані, який за зовнішніми ознаками сприймається як клінічна смерть. Визначити у такому стані, що потерпілий живий можливо було лише зі спеціальним обладнанням спеціалістом, який має спеціальну медичну освіту (навики).

Такі висновки експертів підтверджують обставини, які зазначались обвинуваченим щодо подій, які відбувалися в його домоволодінні, а саме щодо сварки, боротьби та падіння потерпілого ОСОБА_11 .

Під час проведення слідчого експерименту 22.03.2016 обвинувачений розповідав про ті ж самі обставини конфлікту з сином, про які розповідав безпосередньо в судовому засіданні (т.1 а.с.70).

В експертних висновках (№ 319 від 26.05.2016 та № 59 від 15.06.2016) зазначається, що на тілі трупа ОСОБА_11 відсутні будь-які ознаки активного супротиву потерпілого до боротьби. Це підтверджує про перебування потерпілого після отримання травми голови у непритомному стані протягом 1-3 години, або такому стані, який міг би бути сприйнятий обвинуваченим як настання смерті потерпілого.

При огляді місця пригоди місця виявлення трупа були виявлені і рештки одягу, за висновком експерта № 10/49 від 05.05.2016 (т.1 а.с. 149) на досліджених фрагментах цього одягу виявлені сліди зміненого світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного палива), встановити вид нафтопродукту не виявилось можливим з причин його фізико-хімічних змін у процесі випаровування та окиснення.

Стороною обвинувачення також були надані наступні документи: витяг з кримінального провадження, квитанція про отримання та зберігання речових доказів (т.1.а.с.61), довідка №000881 відповідно якої ОСОБА_6 23.03.2016 був обстежений лікарем-терапевтом (т.1 а.с.62); висновок експерта №800 від 23.03.2016 відповідно якого будь-яких видимих тілесних ушкоджень на обличчі, волосистій частині голови, верхніх та нижніх кінцівках у ОСОБА_6 виявлено не було (т.1 а.с.63); протокол затримання ОСОБА_6 від 22.03.2016 (т.1 а.с.64); заява ОСОБА_6 про дозвіл на проведення слідчого експерименту (т.1 а.с.69); протокол отримання зразків для експертизи (т.1 а.с.135).

Протокол огляду автомобіля марки ВАЗ 21140 д.н.з. НОМЕР_1 від 22.03.2016, який належить ОСОБА_6 відповідно даних якого при огляді в багажному відділенні, на полімерному килимку, плащ-палатці, полімерному пакеті з логотипом «АТБ» було виявлено нашарування речовини бурого кольору (т.1 а.с.49).

Протокол огляду місця події від 23.09.2016 згідно даних якого при огляді домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 у веранді на коврику зі штучного матеріалу виявлено пляму темно-бурого кольору; з кімнати №1 вилучено одяг: штани спортивні з емблемою «Адідас» та кофту зеленого кольору, 2 гумові та 2 металеві гантелі зеленого кольору. На дивані виявлено та вилучено групи плям бурого кольору (т.1 а.с.83).

Висновки експерта №№370,371,372,373 від 12.04.2016, №121/ц від 08.04.2016 згідно даних яких у вилучених під час огляду місця події у домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 у вирізках із спортивних штанів, кофти, куртки крові не знайдено. У вирізках з марлевих тампонів виявлено кров людини, групову належність якої зробити категорично не можливо. У вирізці з плащ-палатки виявлено кров птиці. У змиві з коврика знайдена кров, видова належність якої не встановлена. При судово-цитологічному дослідженні гумових та металевих гантель слідів крові та клітин не виявлено (т.1 а.с.136-148).

Згідно даних протоколу огляду місця події від 23.03.2016 при огляді ділянки місцевості у лісовому масиві розташованому у північно-західному напрямку від «Корбутівського кладовища» м.Житомира ОСОБА_6 вказав на місце де він закопав тіло свого мертвого сина, було знайдено тіло загиблого ОСОБА_11 , труп якого був оглянутий судово-медичним експертом, що слідує із протоколу огляду трупа від 24.03.2016 (т.1 а.с.111-121).

Причиною смерті ОСОБА_11 є крововилив під оболонки та речовину головного мозку, відкрита черепно-мозкова травма, що слідує із довідки №1498 від 29.03.2016 про причини смерті ( т.1 а.с.123).

Відповідно до протоколів огляду від 20.04.2016 та від 25.04.2016 були оглянуті чоловіча куртка чорного кольору, плащ-палатка, спортивні штани, жіноча кофта, гумові гантелі світло-сірого кольору, обгорілі рештки тканин зі слідами горіння (т.1 а.с.164-166).

Вказані документи судом не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України, оскільки їх дані не несуть доказової інформації про умисел обвинуваченого на умисне вбивство.

Оцінивши надані докази в своїй сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого з урахуванням обставин справи підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 119 КК України, як вбивство через необережність.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України як мисне вбивство.

Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині. При цьому суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу. Питання про умисел слід вирішувати відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 7.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я»виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку і потерпілого, їхні взаємовідносини. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного.

В цій же постанові вказано, що не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В п. 26 Постанови зазначено, що «Вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень, внаслідок злочинної самовпевненості необхідно відмежовувати від учинення цих діянь із непрямим умислом (коли винна особа передбачала і свідомо припускала настання відповідних наслідків, не розраховуючи при цьому на якість, конкретні обставини, які могли б його відвернути), а вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок злочинної недбалості - від невинного заподіяння шкоди (коли особа не передбачала настання відповідних наслідків, не повинна була і (або) не могла його передбачати)».
Судом встановлено, що дії обвинуваченого 05.03.2016 під час конфлікту із загиблим не були направлені на заподіяння смерті останньому, що підтверджено висновком експертів про можливість отримання черепно-мозкової травми внаслідок падіння з висоти власного зросту, а не внаслідок нанесення ударів, що також підтверджує показання обвинуваченого про обставини отримання загиблим ушкодження. Окрім того, при огляді трупа не були виявлені тілесні ушкодження характерні для активного супротиву та боротьби, про що також вказано в експертних висновках, що також свідчить про відсутність умислу на їх заподіяння.
Додатковим фактором, що перебуває у причинному зв`язку зі смертю є опіки, отримані від дії джерела високої температури. Послідовність отримання таких ушкоджень визначена у висновках експертів, при цьому на першому місці стоїть травма голови, а в послідуючому «опіки м`яких тканин голови; все це у сукупності має ознаки тяжких по причині загрози для життя, виникли від дії твердого тупого предмету з пласкою переважаючою поверхнею який діяв в напрямку ззаду наперед та знизу догори по відношенню до вертикальної осі тіла з послідуючою дією джерела високої температури, можливо вогню від запалювання бензину, про що свідчить його запах від останків трупа».
Оскільки обвинувачений сприйняв стан потерпілого після отримання травми голови як настання смерті, і його послідуючі дії були направлені на приховування цієї обставини, тобто дії ОСОБА_6 у своїй послідовності мають ознаки спричинення тяжких тілесних ушкоджень з необережності, що в наступному призвели до настання смерті потерпілого з необережності, через неможливість сприйняття та розуміння дійсних обставин самим обвинуваченим.
Як встановлено під час судового розгляду показаннями потерпілої, свідків, обвинувачений протягом тривалого часу вживав дії пов`язані з лікуванням загиблого сина у зв`язку з його залежністю від алкоголю та наркотичних засобів. Зазначена поведінка обвинуваченого також вказує на відсутність умислу на умисне вбивство.
Органом досудового розслідування та під час судового розгляду не здобуто доказів та не спростовано покази обвинуваченого в частині відсутності у останнього умислу на вбивство ОСОБА_11 , дії обвинуваченого були вчинені з необережності.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Суд також враховує, що обвинувачений характеризується позитивно за місцем роботи і проживання, маючи пенсійний вік працює, не перебуває на обліку, як особа, схильна до вчинення правопорушень, за висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи психічними захворюваннями не хворів та не хворіє, міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

З урахуванням зазначених обставин, в тому числі тяжкості злочину, протиправної поведінки загиблого, позиції потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, того, що обвинувачений є інвалідом 2 групи, раніше не судимий, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою він визнається винуватим у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-УІІІ від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22 березня 2016 року по 1 квітня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів в сумі 880 грн 40коп, суд в порядку ст.124 КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов відсутній.

Арешт на майно легковий автомобіль марки «ВАЗ-21140», д.н.з. НОМЕР_1 накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 29.03.2016 скасувати.

Відсутні підстави для обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України і призначити йому покарання за цим законом 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до ч.5 ст.72КК України (в редакції Закону №838-УІІІ від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22 березня 2016 року по 1 квітня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судової експертизи в сумі 880 грн 40 коп.

Речові докази DVD-R диски з записами слідчого експерименту залишити в матеріалах провадження; змиви речовин, виріз з ковдри, рештки одягу знищити; документи, плащ палатку та одяг залишити у потерпілої.

Скасувати арешт на майно легковий автомобіль марки «ВАЗ-21140», д.н.з. НОМЕР_1 накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 29.03.2016 та повернути його власнику.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3