Справа № 685/1235/20
Провадження № 1-кп/675/21/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" січня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 12 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305, про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вовківці, Теофіпольського району, Хмельницької області, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого у сАДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , 12.06.2020 біля 21 год. перебуваючи за місцем свого проживання, в будинку АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів, вчинив словесний конфлікт із своєю співмешканкою ОСОБА_6 . В ході даного конфлікту в ОСОБА_8 виник раптовий умисел на спричинення смерті ОСОБА_6 .

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_8 вийшов з будинку та направився до підсобного приміщення розташованого на території домогосподарства, де взяв належний йому розкладний ніж та поклав у кишеню комбінезону, в який був одягнутий, після чого повернувся до помешкання.

Надалі, перебуваючи у коридорі вказаного будинку ОСОБА_8 , в ході словесного конфлікту із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , який продовжував тривати, підійшов до останньої та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, з метою протиправного заподіяння смерті потерпілій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки у вигляді смерті людини, на грунті ревнощів, дістав із кишені комбінезону ніж та використовуючи його як знаряддя вчинення злочину, умисно наніс ним ОСОБА_6 дев`ять ударів по тулубу, один з яких в область грудної клітки, чотири в область черева та чотири у передпліччя рук, якими потерпіла прикривалася намагаючись захиститися.

Внаслідок своїх умисних протиправних дій ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки в ділянці нижнього кута правої лопатки, проникаючих колото-різаних поранень черевної порожнини: одного на черевній стінці зліва, одного по боковій поверхні грудної клітки справа в 8-му міжребірї та 2-х поранень в 7-му та 8-му міжребірї по лівій боковій поверхні грудної клітки, які за своїм характером являються тяжкими тілесними ушкодженнями, як такими, що є небезпечними для життя в момент заподіяння, а також по дві колото-різаних рани на правому та лівому передпліччі, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Отримавши вказані тілесні ушкодження, ОСОБА_6 прикриваючись руками від нанесення даних ударів, чинила активний опір діям ОСОБА_8 відштовхнула його від себе, та з метою врятування власного життя, вибігла з будинку і розпочала кликати на допомогу, тим самим привернула увагу сусідів, які викликали швидку допомогу. Після чого потерпілу ОСОБА_6 було госпіталізовано до Теофіпольської ЦРЛ, де їй вчасно надано необхідну кваліфіковану медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_8 не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, визнав частково та показав, що наміру вбивати свою співмешканку не мав, лише хотів її налякати. Зокрема вказав, що 12.06.2020 перебував на роботі, де завершивши роботу з іншими робітниками вживав спиртні напої, безпосередньо він вжив біля 0,7 л горілки. Після чого, близько 20:00 год. повернувся до місця свого проживання, де розпочався словесний конфлікт між ним та потерпілою ОСОБА_6 на ґрунті ревнощів. Також показав, що даний конфлікт розпочався на дворі та продовжився у веранді житлового будинку, під час якого він вийшов з будинку та пішов у підсобне приміщення де взяв розкладний ніж та поклав до кишені штанів. В подальшому повернувся до будинку, де продовжив конфлікт з потерпілою діставши при цьому ножа, яким наніс один удар у живіт ОСОБА_6 , яка розпочала оборонятися руками. Нанесення інших ударів ножем не пам`ятає. Згадує, що вийшовши на двір, на вулиці перебувала потерпіла із слідами крові на тілі, тоді він намагався покінчити з собою, а саме здійснив собі два порізи на шиї та втратив свідомість. Просить прийняти законне рішення, не позбавляти волі, зобов`язується подібного не допускати, так як наміру вбивати ОСОБА_6 не мав.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України доводиться наступним дослідженими безпосередньо судом згідно ст. 23 КПК України доказами.

Допитом у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що з обвинуваченим на протязі дев`яти місяців у її житловому будинку проживають однією сім`єю. 12.06.2020 близько 20 год. ОСОБА_8 повернувся додому після роботи. В цей час вона перебувала неподалік будинку на огороді, де її знайшов ОСОБА_8 , який по зовнішнім ознакам перебував у стані алкогольного сп`яніння та на ґрунті ревнощів розпочав словесний конфлікт. Після чого, вони повернулися до будинку та вказаний конфлікт постійно мав місце. Продовжуючи даний конфлікт у веранді будинку, під час якого ОСОБА_8 залишив будинок та пішов у невідомому напрямку, однак через декілька хвилин повернувся. Тоді на веранді конфлікт між ними продовжився, під час якого обвинувачений підійшов до неї та дістав ножа, яким розпочав наносити їй численні удари по тілі, внаслідок чого вона розпочала оборонятися руками від даних ударів та відштовхнула його від себе вибігши при цьому у коридор будинку. Проте, ОСОБА_8 наздогнав її та наніс ще один удар в область лопатки, а вона в свою чергу знову відштовхнула його, внаслідок чого він упав, що дало змогу їй вибігти на двір та гукнути сусідів про допомогу та викликати швидку допомогу. Також вказала, що перебуваючи на вулиці, з будинку вийшов ОСОБА_8 та здійснив собі порізи на шиї і впав, в цей момент вона вбігла до будинку забрати речі та повернулася на вулицю, де вже приїхала швидка допомога, яка забрала її до лікарні. Разом з тим, претензій до обвинуваченого немає, вона його вибачила та примирилася, тому просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Свідок ОСОБА_9 суду показала, що проживає з потерпілою по сусідству, та 12.06.2020 біля 20 год. знаходилась на огороді, також там перебувала ОСОБА_6 , яка обробляла свою земельну ділянку. В подальшому до неї прийшов ОСОБА_8 і вони сперечалися між собою, після чого пішли додому. Через годину, перебуваючи на подвір`ї свого будинку, чула як ОСОБА_6 з ОСОБА_8 у власному помешканні продовжують сперечатись, під час якого ОСОБА_6 вибігла на вулицю, одежа якої була у крові та просила викликати швидку допомогу, що вона і зробила. По приїзді швидкої, ОСОБА_8 мав намір їхати з потерпілою до лікарні, однак йому у цьому було відмовлено.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що потерпіла проживає по сусідству, та 12.06.2020 у вечірню пору доби він порався по господарству, та почув крики ОСОБА_6 яка благала про допомогу. На вулицю він не виходив, та кров на тілі ОСОБА_6 не бачив, оскільки далеко знаходився від неї. Також охарактеризував ОСОБА_8 виключно з позитивної сторони.

Крім того, винуватість ОСОБА_8 об`єктивно підтверджується наступними доказами.

Відповідно до даних рапорту старшого інспектора-чергового Теофіпольського відділу поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 від 12 червня 2020 року, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000305 від 12 червня 2020 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, а саме 12.06.2020 о 21:00 год. ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за адресою: по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклої сучечки, з метою протиправного заподіяння смерті іншій особі, діючи умисно, з прикладанням сили, спричинив близько 8 ударів ножем в область живота та грудної клітки своїй співмешканки ОСОБА_6 , чим спричинив останній проникаюче поранення живота. Одразу ж після цього, ОСОБА_8 , вважаючи, що він виконав усі дії спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_6 , припинив свої дії та вийшов на вулицю. Після даної події ОСОБА_6 із вищевказаними тілесними ушкодженнями госпіталізована до хірургічного відділення Теофіпольської ЦРЛ.

Даними протоколу огляду місця події від 12 червня 2020 року, фото таблиць та схемою огляду місця події до нього, згідно яких в порядку ст. 237 КПК України оглянуто будинок АДРЕСА_1 , та прилеглу до нього територію, в ході якого зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, та виявлено і вилучено: розкладний ніж із слідами бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, сіру футболку зі слідами речовини бурого кольору, синій комбінезон із слідами речовини бурого кольору, чорні чоловічі кросівки з слідами речовини бурого кольору, які в подальшому були визнанні речовими доказами.

Дані зазначеного протоколу огляду місця події є належними доказами, оскільки вони прямо підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Вказані докази визнаються допустимими, оскільки огляд проведено з дотриманням вимог ст.ст.233, 237 КПК України.

За даними висновку експерта № 188 судово-медичної експертизи, яка проведена з 04.09.2020 по 09.09.2020 судовим експертом ОСОБА_12 на підставі постанови слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області від 13 червня 2020 року, у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки в ділянці нижнього кута правої лопатки, проникаючих колото-різаних поранень черевної порожнини: одного на черевній стінці зліва, одного по боковій поверхні грудної клітки справа в 8-му міжребірї та 2-х поранень в 7-му та 8-му міжребірї по лівій боковій поверхні грудної клітки, які за своїм характером являються тяжкими тілесними ушкодженнями, як такими, що є небезпечними для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу могли спричинити загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, а також по дві колото-різаних рани на правому та лівому передпліччі, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути від дії гострого краю якогось колюче-ріжучого предмета, не виключено клинка ножа.

Враховуючи кількість та розташування наявних у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень можна припустити, що по відношенню до неї могло мати місце дев`ять прикладень травмуючої дії в ділянку грудної клітки, черевної стінки та обох передпліч.
Також експертом не виключається, що рани на обох передпліччях ОСОБА_6 могли утворитися під час спроби захиститися від ударів ножем, хоча точно відповісти на дане запитання не являється можливим, так як в представленій медичній документації не вказується точна локалізація ран на передпліччях.
Більш того в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_12 підтвердив висновок судово-медичної експертизи № 188 та пояснив, що ОСОБА_6 отримала дев`ять ножових поранень, п`ять з яких проникаючі ножові поранення на грудній та черевній стінці, являються тяжкими тілесними ушкодженнями, як такі, що є небезпечні для життя в момент заподіяння, та при ненадані медичної допомоги могли призвести до смерті. При цьому внутрішні органи не були ушкоджені. Ствердно вказати чи за характером даних ушкоджень, обвинувачений здійснював удари ножем хаотично чи ні, не може.
Відповідно до даних протоколів про відібрання експериментальних зразків крові, букального епітелію від 22 червня 2020 року, а також протоколів отримання зразків від 13 червня 2020 року, та 15 червня 2020 року, у потерпілої ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_8 в присутності понятих на підставі постанов прокурора від 13 та 18 червня 2020 року було відібрано у потерпілої біологічні зразки крові та букального епітелію, а у ОСОБА_8 зразки крові, зрізи нігтьових пластин із пальців рук. Дані вказаних слідчих дій є допустимими доказами, оскільки вони проведені з дотриманням вимог ст.ст. 241, 245 КПК України.

В подальшому за постановою слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 від 22 червня 2020 року, вказані зразки визнанні речовими доказами.
За даними висновків експертів № 324 та № 325 судово-медичної експертизи, які проведені 24 та 25.06.2020 судовим експертом-імунологом ОСОБА_14 на підставі постанов слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 від 23 червня 2020 року, кров потерпілої ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, а кров підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Висновком експерта № 326 судово-імунологічної експертизи, яка проведена з 22.07.2020 по 27.07.2020 судовим експертом-імунологом ОСОБА_15 , проведеної на підставі постанови слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 від 23 червня 2020 року, встановлено, що кров потерпілої ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, а кров підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. На марлевому тампоні зі змивом з підлоги ганку, вилученому під час ОМП 13.06.2020 по АДРЕСА_1 , знайдена кров людини при визначені групової належності якої виявлений антиген Н. Отже, ця кров може належати особі в крові якої міститься антиген Н, в тому числі і потерпілій ОСОБА_6 .
Даними висновку експерта № 327 судово-імунологічної експертизи, яка проведена у період з 29.07.2020 по 07.08.2020 судовим експертом ОСОБА_15 на підставі постанови слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 від 23 червня 2020 року, відповідно до висновку якого, на футболці, комбінезоні, які вилучені під час ОМП 13.06.2020 по АДРЕСА_1 , знайдена кров людини при визначені групової належності якої виявлений антиген Н. Отже, ця кров може належати особі в крові якої міститься антиген Н, в тому числі і потерпілій ОСОБА_6 . На кросівках, які також були вилучені при огляді, знайдені сліди крові, видова належність якої всіма наявними сироватками у відділені судово-медичної імунології не встановлена.
Із висновку експертів № 410 від 12 серпня 2020 року судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_8 будь-якою душевною хворобою чи психічним розладом під час вчинення інкримінованого йому діяння не страждав, не страждає таким і на теперішній час, а тому міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 в момент вчинення інкримінованого діяння в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психічного стресу не знаходився. ОСОБА_8 в період скоєного в стані патологічного сп`яніння не знаходився, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_8 не схильний до фантазування, перекручування фактів об`єктивної дійсності та може вірно їх сприймати, та може брати участь у слідчих діях та судових засіданнях.
За даними висновку експерта № 499 судово-медичної експертизи, яка проведена з 15.06.2020 по 30.06.2020 судовим експертом ОСОБА_16 на підставі постанови слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області від 13 червня 2020 року, у ОСОБА_8 станом на 15.06.2020 виявлені тілесні ушкодження у вигляді поверхневих ран м`яких тканин шиї справа, що могли утворитися не менше ніж від дворазової травмуючої дії ріжучого предмета, яким могло бути лезо клинка ножа, та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Судячи по стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення не менше 2-3 діб до моменту початку проведення експертизи 15.06.2020. Локалізація та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 доступні для утворення власноручно та не характерні та не специфічні для їх утворення при самообороні.
Зазначені вище дані експертиз визнаються допустимими доказами, оскільки експертизи проведені особами, які можуть бути згідно із ст. 69 КПК України експертами у кримінальному провадження, експерти були залучені з дотриманням вимог ст. ст. 242-244 КПК України, висновки експертів відповідають вимогам ст. ст. 101-102 КПК України.

Даними протоколу про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 02 липня 2020 року, що проводилися на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області щодо надання дозволу на здійснення заходів, які тимчасово обмежують права фізичної особи, в зв`язку з проведенням негласних слідчих (розшукових) дій від 16 червня 2020 року, та відповідної стенограми розмови, обвинувачений ОСОБА_8 у розмові із співкамерником вказав, що 12 числа перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння приїхав додому до своєї співмешканки ОСОБА_17 , з якою у нього виникла словесна суперечка. Також вказав, що у підсобному приміщенні «сарайчик» узяв розкладного ножа з метою, чи то тички на помідори робити, чи щось інше, та поклав його у комбінезон. Як відкрив ніж не пам`ятає.
Перебування ОСОБА_8 12 червня 2020 року близько 21 год. в стані алкогольного сп`яніння підтверджується його показами, наданими ним у судовому засіданні, а також показами потерпілої. Вказане, також, стверджується протоколом негласних слідчих розшукових дій, відповідно до якого ОСОБА_8 зазначав, що перед приїздом додому цього дня вживав спиртні напої.

Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і досліджених у суді доказах доводи захисника про те, що дії ОСОБА_8 не містять склад злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, вина його підзахисного не доведена, дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, його підзахисний не мав наміру вбити ОСОБА_6 , а лише хотів її налякати та відповідно спричинив їй ножові поранення.

Згідно пунктів 4 та 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я" - замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і бажає їх настання. Якщо такий умисел не встановлено або особа діяла з неконкретизованим умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали.

Суд ретельно дослідив докази, що мали значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема судом враховувало спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілої, що передувала події, їх стосунки.

Зокрема, судом з`ясовано, що ОСОБА_8 на ґрунті ревнощів під час суперечки, свідомо пішов у підсобне приміщення та взяв розкладного ножа, після чого повернувся до потерпілої і продовжив дану суперечку, вийнявши при цьому ножа та наносив ним численні удари в життєво-важливі ограни потерпілої, зокрема, дев`ять ударів з яких: один в черевну стінку зліва, один в бокову поверхню грудної клітки справа в 8-му міжребірї та два в 7-му та 8-му міжребірї по лівій боковій поверхні грудної клітки, які за своїм характером являються тяжкими тілесними ушкодженнями, як такими, що є небезпечними для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу могли спричинити загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, а також по дві колото-різаних рани на правому та лівому передпліччі, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також судом враховується припинення даних ударів для потерпілої, а саме як вбачається із показів потерпілої, ОСОБА_8 розпочав наносити удари ножем у веранді будинку, та потерпіла захищаючись від даних ударів відштовхнула його від себе і вибігла у коридор, однак обвинувачений не припиняючи свої дії наздоганяє потерпілу у коридорі та продовжує наносити удари ножем. Після чого ОСОБА_6 знову відштовхнула ОСОБА_8 , та він упав, що дало змогу їй втекти на вулиці та викликати допомогу.

Таким чином, вибір знаряддя злочину, кількість нанесення ножових поранень, та їх припинення за вказаних вище обставин, а також заподіяння тілесних ушкоджень в область життєво-важливих органів, вказують на те, що ОСОБА_8 діяв з умислом на позбавлення життя потерпілої.

Крім того, про умисел обвинуваченого на вчинення вбивства свідчить і його поведінка одразу після скоєння злочину, а саме, не вчинення ним дій щодо порятунку її життя після ушкодження життєво важливих органів. ОСОБА_8 не викликав швидку медичну допомогу, а наніс собі ножем тілесні ушкодження на шиї вважаючи, що позбавив ОСОБА_6 життя.

За таких обставин, провівши судовий розгляд на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши докази в судовому засіданні та проаналізувавши і оцінивши їх в сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає вищеперелічені докази належними та допустимими доказами по даній справі та такими, що не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_8 на позбавлення життя ОСОБА_6 і приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_8 повністю доведена і його неправомірні дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України як незакінчений замах на умисне вбивство.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п. 3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу обвинуваченого з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Тому при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до вищезазначених вимог, враховує наступне.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України є особливо тяжким злочином.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за тимчасовим місцем проживання скарг та заяв на нього не надходило, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд враховує щире розкаяння винного, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин, що його характеризують, наслідки, що настали, його поведінку та оцінку скоєному, форму вини, критику до своєї поведінки та співчуття до потерпілої, а також позицію прокурора, думку потерпілої, яка просила не позбавляти його волі, оскільки будь-яких претензій до нього не має. Беручи до уваги особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, ставлення його до вчиненого злочину, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, разом з тим вважає за можливе призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, фактичні обставини справи та приписи закону, підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК України суд не вбачає.

На думку суду, покарання у виді позбавлення волі є тим покаранням для ОСОБА_8 , яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даним про його особу, обставинам, що пом`якшують та обтяжують йому покарання, саме таке покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з призначенням ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків по відбуванню покарання, до набрання вироком законної сили йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов не пред`явлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід щодо ОСОБА_8 залишити попередній у виді тримання під вартою.
Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 12 січня 2021 року, зарахувавши в цей строк термін його затримання та попереднього ув`язнення, починаючи з 13 червня 2020 року та по 11 січня 2021 року включно з розрахунку день за день.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2020 року, якою накладено арешт на змив речовини бурого кольору, ніж з слідами речовини бурого кольору, сіру футболку зі слідами речовини бурого кольору, синій комбінезон з слідами речовини бурого кольору, чорні чоловічі кросівки з слідами речовини бурого кольору, які вилучені з 12.06.2020 по 13.06.2020 під час огляду місця події, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 .
Речові докази: змив речовини бурого кольору; ніж з слідами речовини бурого кольору; сіру футболку зі слідами речовини бурого кольору; синій комбінезон з слідами речовини бурого кольору; чорні чоловічі кросівки з слідами речовини бурого кольору; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_8 ; зразок крові ОСОБА_8 ; зразок крові та букального епітелію ОСОБА_6 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Теофіпольського ВнП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, після набрання вироком законної сили на підставі п. п. 3, 4 ч. 9 ст.100 КПК України, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1