У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.11.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000309 від 04.06.2019 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будьки Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , учня восьмого класу ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Будьки, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
малолітнього ОСОБА_3 ,
законного представника малолітнього ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,
представника відділу ювенальної превенції ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

3 серпня 2020 року заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_10 направив до Жмеринського міськрайонного суду клопотанням про застосування відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, не досягши віку кримінальної відповідальності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, примусових заходів виховного характеру у виді передачі малолітнього під нагляд матері строком на один рік.
Згідно даного клопотання, 12.02.2020 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 20:00 год. по 21:00 год. перебуваючи в м. Жмеринка, проходячи по вул. Київській, неподалік Жмеринської ЗОШ ліцею І-ІІІ ступенів помітив малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував неподалік від спортивного майданчика, що розташований на території вищевказаної школи, яка знаходиться за адресою: вулиця Центральна, 2 в місті Жмеринка Вінницької області, у якого в руках побачив мобільний телефон, після чого у ОСОБА_3 виник умисел на заволодінням вищевказаним мобільним телефоном.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_11 , попросив надати йому мобільний телефон під приводом «скачати» гру, чим ввів останнього в оману. Після чого малолітній ОСОБА_11 добровільно передав ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Neffos» серії «C7S» моделі «ТР7051А», який належить на праві власності ОСОБА_7 та перебував у його користуванні.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_3 , отримавши мобільний телефон, маючи на меті заволодіння чужим майном, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом та метою, бажаючи збагатитись за рахунок чужої власності, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, тримаючи в руці мобільний телефон «Neffos» серії «C7S» моделі «ТР7051А», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №4645/20-21 від 17.06.2020 складає 1412,70 грн., покинув територію школи. В свою чергу малолітній ОСОБА_11 залишився чекати останнього з переконанням, що ОСОБА_3 повернеться та поверне мобільний телефон.
Однак, малолітній ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального проступку зник, та в подальшому розпорядився майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, проте не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, а відтак до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі малолітнього під нагляд матері строком на один рік.
Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ч. 2 ст. 97, ст. 105 КК України, ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування заході виховного характеру».
Так, у відповідності до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
При цьому, ст. 501 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі показань ОСОБА_3 , який повністю визнав всі обставини вчинення ним 12.02.2020 щодо незаконного заволодіння майном ОСОБА_7 , шляхом обману її сина ОСОБА_11 . Пояснив, що приїхавши в м. Жмеринку провідати старшого брата, він на спортивному майданчику біля школи побачивши у незнайомого йому хлопчика в руках мобільний телефон. Під приводом завантаження у свій мобільний телефон «мобільної» гри, попросив його передати йому даний телефон, на що останній погодився. Після цього, він цей мобільний телефон залишив у себе та поїхав додому. Наміру повертати мобільний телефон не мав. Про вчинене жалкує. Після того, як про його вчинок дізнались батьки, він мав дуже серйозну розмову з ними та поліцією. Більше такого ніколи не вчинить, зрозумів свою помилку. За вчинене йому соромно.
При цьому, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилось 12 років в той час як згідно з ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 190 КК України настає з 16 років, тобто ОСОБА_3 не досяг віку кримінальної відповідальності, а відтак, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру.
В ході судового розгляду справи встановлено, що малолітній ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння вперше. На обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, на профілактичному обліку сектору ювенальної превенції управління поліції на території місця проживання та служби у справах дітей не перебуває, навчається, за місцем навчання характеризується негативно. Відповідно до довідки характеристики за місцем проживання характеризується позитивно. Проживає разом з матір`ю, батьком, братами, сестрою та бабусею, що вбачається з довідки про склад сім`ї.
Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3 зазначені ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , яка за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 для виховання та розвитку дітей створені належні умови. Батькам рекомендовано приділяти більше часу вихованню дітей. Проведено усну виховну бесіду з ОСОБА_3 та профілактичну бесіду щодо належного виховання дітей та притягнення батьків до адміністративної відповідальності.
Обставинами, які пом`якшують примусові заходи виховного характеру, є щире каяття та малолітній вік ОСОБА_3 , обтяжуючих обставин не встановлено.
Законний представник малолітнього ОСОБА_5 повідомила, що нею з чоловіком для дітей створені всі необхідні умови для проживання та виховання, ними проводилась виховна бесіда з сином з приводу ним вчиненого, мають можливість в подальшому контролювати поведінку сина, погоджується про передачу сина їй під нагляд, нею вживались і будуть вживатись надалі всі можливі виховні заходи з метою недопущення вчинення їх сином ОСОБА_3 протиправних дій.
Зважаючи на викладене, суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження по суті ініційованого питання, які клопотання дізнавача погоджене прокурором, підтримали і просили задовольнити, приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання дізнавача і застосування до ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру саме у виді передачі малолітнього під нагляд матері на термін 1 рік.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Що стосується процесуальних витрат на залучення експерта, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта. Оскільки в даному випадку до особи, стосовно якої надійшло клопотання, застосовано примусові заходи виховного характеру, тому процесуальні витрати стягненню не підлягають. Враховуючи викладене, процесуальні витрати на залучення експерта слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.
Крім того, в ст. 501 КПК України містяться вимоги щодо змісту ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру, однак в даній статті відсутні будь-які вимоги щодо вирішення питання про відшкодування процесуальних витрат.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України, скасувавши заходи забезпечення застосовані ухвалою слідчого суддів Жмеринського міськрайонного суду від 23.06.2020, якою накладено арешт на мобільний телефон марки «neffos» C7S моделі TP 7051A imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (а.с. 44-45). Вищевказаний мобільний телефон, який зберігається в Жмеринському ВП ГУНП (а.с. 42,43), слід повернути потерпілій.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 погоджене прокурором Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_14 , задовольнити.
Застосувати відносно малолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді передачі малолітнього ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_2 на термін 1 (один) рік.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки neffos C7STP 70051A imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУНП повернути потерпілій ОСОБА_7 .
Скасувти заходи забезпечення застосовані ухвалою слідчого суддів Жмеринського міськрайонного суду від 23.06.2020, якою накладено арешт на вказаний вище мобільний телефон.
На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_15