Провадження №1-кп/331/207/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000964 від 15.06.2019 з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одруженого, який має неповнолітню дитину, інваліда 2 групи, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
особи, стосовно якої передбачається застосування
примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
14 червня 2019 року приблизно о 03 годині, ОСОБА_3 знаходячись біля будинку № 9 по вулиці Запорізькій у м. Запоріжжя, біля лавки знайшов гаманець, який належить ОСОБА_7 , в якому серед інших речей знаходились особисті документи, банківська картка ПАТ «КБ Приватбанк» та папірець із зазначенням пін-коду до неї. Перевіривши вміст гаманця, ОСОБА_3 помітив папірець з пін-кодом та банківську картку, після чого він вирішив заволодіти чужим майном, достовірно розуміючи, що банківська картка йому не належить. Далі ОСОБА_3 попрямував до банкомату АТ «Ощадбанк», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 4-А, перебуваючи у стані неосудності внаслідок хронічного психічного захворювання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно, здійснив зняття грошей з рахунку потерпілого ОСОБА_7 в сумі 1300 гривень, та комісійні виплати банку у розмірі 66 грн. та в подальшому зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1366 гривень (разом із комісією банку).

В судовому засіданні особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння визнав та пояснив, що він мешкає у будинку АДРЕСА_2 разом із матір`ю. Влітку 2019 року в ранковий час він вийшов із будинку та побачив, що під лавкою біля під`їзду лежить відкритий гаманець. Перевіривши вміст гаманця, він побачив банківську картку та пішов до магазину «АТБ», де у банкоматі зняв грошові кошти у розмірі 1300 грн. Гаманець він викинув, а гроші витратив. Зазначив, що у гаманці поруч із карткою знаходився аркуш паперу із пін-кодом до картки. Заподіяна шкода потерпілому була відшкодована у повному обсязі.
Законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_8 суду пояснила, що через особливості психічної хвороби її сина він часто виходить на вулицю, у тому числі і у нічний час. Про те, що син зняв гроші із чужої картки вона дізналась від працівників поліції, їй син повідомив, що заробив ці гроші із другом. Потерпілого вона раніше не бачила, але після вчиненого вона відшкодувала йому усю заподіяну її сином шкоду. Хвороба сина має мінливий характер, періодично він перебуває на стаціонарному лікуванні у психіатричних закладах.
Під час судового засідання судом були досліджені наступні докази:
-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.06.2019 від потерпілого ОСОБА_7 , який просив притягнути до відповідальності невідому особу, яка викрала гаманець із його автомобіля ( а.с. 39-40)
-протокол огляду від 14.06.2019, згідно якого було оглянута ділянка місцевості за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Олександрівська, 2, на якій знаходився автомобіль Форд д.н. НОМЕР_1 , під час якого нічого не вилучалось (а.с. 41-46)
-довідкою АТ «Приватбанк» щодо руху грошовий коштів по рахунку потерпілого ОСОБА_7 за 14.06.2019, з якої вбачається зняття грошових коштів із використанням банкомату на загальну суму1300 грн. ( а.с. 47)
-протоколом огляду речового доказу ДВД диску, на якому знаходяться фотознімки з камер спостереження, встановлених на банкоматі, на яких зафіксована особа ОСОБА_3 , який користується банкоматом 14.06.2019 о 05.03 годині (49-53)
-висновок судово-психіатрічної експертизи № 404 від 16.09.2019, згідно якого ОСОБА_3 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїчної шизофренії, безперервний перебіг, змішаний тип дефекту. У ситуації, що досліджується, ОСОБА_3 з урахуванням виявленого шизофренічного симптомокомплексу, не міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із звичайним спостереженням ( а.с. 55-62)
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, доведено повністю.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із звичайним спостереження з огляду на тяжкість вчиненого ним діяння та характер наявного захворювання.

Захисник ОСОБА_5 та законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не заперечували.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Частиною 2 ст. 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, дослідивши усі надані прокурором докази, суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, яке відноситься до категорії проступків. Тому, враховуючи характер та тяжкість наявного у ОСОБА_3 захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням ступеню небезпечності ОСОБА_3 для інших осіб, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, ст. 19, 92-94 КК України, керуючись ст.ст. 512-513 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Речові докази: ДВД-диск зберігати у матеріалах провадження суду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1