ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/969/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 643/5082/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : в порядку ст. 303 КПК України

УХВАЛА
17 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Свої доводи захисник обґрунтовує тим, що вказане повідомлення про підозру є незаконним і необґрунтованим, так як не містить посилання на наказ ДП «Красноградське лісове господарство» про визнання ОСОБА_6 відповідальним за огляд конкретних ділянок заготівлі деревини. Відповідно до посадової інструкції майстра лісу роботи з огляду місць рубок та інших лісогосподарських робіт здійснюються на підставі доручення лісничого, про яке сторона обвинувачення не вказала в оскаржуваному повідомленні про підозру. Підстава виникнення обов`язку ОСОБА_6 щодо огляду місця заготівлі деревини, не зазначена у повідомленні про підозру. А тому не можна казати й про порушення такого обов`язку з боку останнього.
Допущення незаконної порубки лісу невстановленими особами не свідчить про ознаки кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 за відсутності реальної можливості виконувати службові обов`язки. Слідством не встановлено ні осіб, що здійснювали таку рубку, ні періоду часу її здійснення. Той факт, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру здійснено слідчим, а не прокурором, порушує права підозрюваного на належну правову процедуру. При цьому його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України, тоді як аналогічні дії інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні кваліфіковані за ч. 5 ст. 191 КК України. За вказаних підстав захисник просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та виключити відповідні відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
11.06.2020 захисником ОСОБА_7 подано уточнену апеляційну скаргу , в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року та постановити нову, якою повернути його скаргу на повідомлення ОСОБА_9 про підозру у зв`язку з тим, що скарга не підлягає розгляду в Московському райсуді м. Харкова. В обґрунтування якої захисник посилався на порушення підсудності, так як місцезнаходження ТУДБР, розташоване у м. Полтаві, по вул. Соборності,45, що знаходиться в межах Шевченківського адміністративно-територіального району м. Полтави і належить до юрисдикції Октябрського районного суду м. Полтави. Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» від 16.06.2016 №223-1650/0/4-16 правильним вважає застосування ч. 2 ст. 132 КПК України до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом. А тому, розгляд клопотань сторони обвинувачення, в особі органу досудового розслідування Першого слідчого відділу ТУ ДБР, належить до територіальної юрисдикції Октябрського районного суду м. Полтави.
Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 рокуза відсутності сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
20.093.2020 р. ОСОБА_6 повідомлено про у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України
31.03.2020 р. захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення про нову підозру, в якій посилався на те, що вказане повідомлення про підозру є незаконним і необґрунтованим, так як не містить посилання на наказ ДП «Красноградське лісове господарство» про визнання ОСОБА_6 відповідальним за огляд конкретних ділянок заготівлі деревини. Відповідно до посадової інструкції майстра лісу роботи з огляду місць рубок та інших лісогосподарських робіт здійснюються на підставі доручення лісничого, проте про існування такого доручення в підозрі не йдеться. Таким чином, за відсутності в підозрі посилання на підстави виникнення обов`язку ОСОБА_6 оглядати місця заготівлі деревини, не можна казати й про порушення такого обов`язку з боку останнього.
Допущення незаконної порубки лісу невстановленими особами не свідчить про ознаки кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 за відсутності реальної можливості виконувати службові обов`язки. Слідством не встановлено ні осіб, що здійснювали таку рубку, ні періоду часу її здійснення. Той факт, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру здійснено слідчим, а не прокурором, порушує права підозрюваного на належну правову процедуру. При цьому його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України, тоді як аналогічні дії інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні кваліфіковані за ч. 5 ст. 191 КК України. На підставі чого, захисник просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та виключити відповідні відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Залишаючи без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_7 , слідчий суддя, мотивував таке рішення тим, що на теперішній час досудове розслідування триває, підстав казати про невідповідність змісту підозри вимогам ст. 277 КПК України не має. Зміст підозри може бути змінений в ході подальшого розслідування, обставини кримінального правопорушення конкретизовані, а наявні докази оцінені у сукупності з іншими, зібраними під час досудового розслідування як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, доказами.
Колегія суддів з такими висновками слідчого судді погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення з повідомленням про це такій особі та із роз`ясненням її прав та обов`язків.
Окрім того, під повідомленням про підозру також можна розуміти кримінальне процесуальне рішення слідчого, прокурора, яке приймається в обов`язковому порядку у випадках затримання особи за підозрою в учиненні кримінального правопорушення або наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення в письмовій формі й тягне за собою набуття особою, щодо якої воно прийняте, процесуального статусу підозрюваного.
Згідно п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення.
Обґрунтованою є підозра за наявності таких принципових обставин: 1) врученого письмового повідомлення про підозру з обов`язковим посиланням на докази вчинення особою кримінального правопорушення; 2) наявності в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують учинення особою кримінального правопорушення; 3) доведення перед судом вагомості й достатності наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення; 4) оцінювання судом доказів учинення особою кримінального правопорушення.
Вимога достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи неповною, приводить тим не менше до обґрунтованого висновку про винуватість особи, котра притягується, і виключає в цей момент розслідування протилежного висновку.
Відповідно до положень ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.
Згідно приписів ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, колегія суддів вважає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення. Як вбачається із повідомлення про підозру від 20.03.2020 р., в ньому вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Посилання в апеляційній скарзі на невірну кваліфікацію дій підозрюваного, наявність або відсутність вини особи у інкримінованому їй злочині на даному етапі судом не вирішується. Вказані питання повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Відповідно до статті 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду, не дає підстав для скасування підозри.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді