Справа № 487/2810/20
Провадження № 1-кс/487/3731/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,
ВСТАНОВИВ:

04.06.2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 про накладення арешту на майно, що належить йому, а саме мобільний телефон марки «Samsung S8», чорного кольору.
В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що 19.05.2020 слідчим Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_4 здійснено проникнення до приміщення службового кабінету управління Держгеокадастру у Миколаївській області за адресою пр. Миру,34. В процесі проведення обшуку, було вилучене майно, що йому належить, а саме мобільний телефон марки «Samsung S8», чорного кольору. В подальшому, від слідчого ОСОБА_4 його стало відомо про те, що ним направлено до Заводського районного суду м.Миколаєва клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, який проведено без ухвали слідчого судді, а також клопотання про арешт майна. Так, 04.06.2020 року слідчим суддею Заводського районного суду м.Миколаєва постановлено ухвалу, якою накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 , а саме на мобільний телефон марки «Samsung S8», чорного кольору.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав, просили його задовольнити.
У судове засідання слідчий не з`явився, надав до суду заяву в якій просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що на підставі ст.98 КПК України, вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом так як у ньому збережено сліди злочину та містяться інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вислухавши пояснення заявника, слідчий суддя приходить до наступного.
Встановлено, що Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000816 від 06.05.2020, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 21.05.2020 року, накладено арешт на наступні документи, які були вилучені 19.05.2020 під час обшуку приміщення Управління Держгеокадастру в Миколаївській області: від 04.11.2019 №9014/0/14-19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_5 ); від 29.10.2019 №8732/0/14-19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_6 ); від 29.10.2019 №8730/0/14- 19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_7 ); від 29.10.2019 №8737/0/14-19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_8 ); від 28.10.2019 №8611/0/14-19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_9 ); від 04.11.2019 №9101/0/14-19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_10 ); від 04.11.2019 №9089/0/14-19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_11 ); від 21.11.2019 №9924/0/14-19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_12 ); від 04.11.2019 №9009/0/14-19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_13 ); від 20.11.2019 №9933/0/14-19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_14 ); від 04.11.2019 №9020/0/14-19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_12 ); від 04.11.2019 №9030/0/14-19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_15 ); від 29.10.2019 №8697/0/14-19-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_16 ); від 02.03.2020 №4108/0/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_8 ); від 02.03.2020 №4112/0/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_7 ); від 02.03.2020 №4109/0/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_9 ); від 02.03.2020 №4110/0/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_15 ); від 02.03.2020 №4207/0/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_6 ); від 03.03.2020 №4352/0/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_17 ); від 24.02.2020 №3606/0/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_18 ); від 24.02.2020 №3603/0/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_16 ); від 24.02.2020 №3605/0/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_5 ); від 03.03.2020 №4377/0/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_10 ); від 03.03.2020 №4343/0/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_19 ); від 02.03.2020 №4234/0/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ( ОСОБА_20 ); копії наказів на 25 арк.; копія посадової інструкції ОСОБА_3 ; копія положення від 30.12.2016 №385-к.; мобільний телефон «Samsung S8», НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 .

Частиною 3 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього захисту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно абзацу 2 частини 10 статті 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, мобільний телефон марки «Samsung S8» відповідно до ст.98 КПК України є речовим доказом, а тому на підставі ч.3 ст.170 КПК України на нього може бути накладено арешт.

Звертаючись до суду із вказаним клопотанням, заявником ОСОБА_3 не доведено та не надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 21.05.2020 року на мобільний телефон «Samsung S8», НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 .

Слід враховувати, що відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.

Враховуючи вищевикладене, заявником ОСОБА_3 не доведено, що арешт накладений необґрунтовано та відпала потреба у його застосуванні, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст.170-174 , 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1