Справа № 140/850/18
Провадження №11-кп/801/1086/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000075 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 22.07.2020р., яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не має на своєму утриманні нікого, військовозобов`язаного, непрацюючого, несудимого,
визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
У строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано період перебування його під вартою (попереднє ув`язнення), починаючи з 09.02.2018 року по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами та накладеним арештом.

За участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 08.02.2018 року приблизно о 18:00 год. неподалік с. Глинянець Немирівського району Вінницької області ОСОБА_7 , перебуваючи на березі ставу, під час зимової риболовлі вживав алкогольні напої разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , в результаті чого вони обоє сп`яніли та після риболовлі вирішили разом йти додому в с. Глинянець Немирівського району. Після чого, у вказаний час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 попрямували пішки додому в с. Глинянець Немирівського району Вінницької області через поле, розташоване поряд зі вказаним ставом, де під час їх повернення додому, на зазначеному полі між селами Глинянець та Байраківка Немирівського району Вінницької області між ними виникла словесна суперечка (сварка), у ході якої ОСОБА_9 образливо, із застосуванням нецензурних слів висловлювався про покійного брата ОСОБА_7 , в результаті чого їх сварка переросла у бійку, під час якої ОСОБА_7 та ОСОБА_9 почали штовхати один одного, внаслідок чого впали на землю.
Відразу після чого, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків у ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 . ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, з мотивів помсти, використавши як привід свій раптовий гнів, образу та роздратованість на ОСОБА_9 , викликані поведінкою останнього, а саме образливими, нецензурними висловлюваннями ОСОБА_9 на адресу покійного брата ОСОБА_7 , розуміючи та передбачаючи настання загрозливих для життя ОСОБА_9 наслідків у вигляді настання смерті, та бажаючи настання саме таких наслідків, перебуваючи під час бійки в положенні лежачи спиною на землі, та знайшовши (намацавши) біля себе шматок (уламок) скла із гострими нерівними краями, тримаючи у правій руці уламок вказаного скла, умисно замахнувся та наніс два колюче-ріжучих удари ОСОБА_9 , який сидів зверху на обвинуваченому лицем до останнього, в область шиї та проекцію щитовидного хряща потерпілого, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї по передній поверхні з ушкодженням лівої сонної артерії щитовидної та язикової артерії, ушкодженням щитоподібного хряща та щитоподібноперснеподібної зв`язки, що потягло за собою гостру крововтрату та спричинило смерть ОСОБА_9 на місці події 08.02.2018 року через нетривалий час після заподіяння цих тілесних ушкоджень. Загалом ОСОБА_7 було заподіяно ОСОБА_9 такі тілесні, - в вигляді синця навколо лівого ока з поширенням на ліву щоку, забою м`яких тканин лівої щоки, різаної рани по попередній поверхні шиї з ушкодженнями лівої сонної артерії, щитоподібної артерії та язичної артерії, ушкодження щитоподібного хряща та щитоподібноперснеподібної зв`язки, гострої крововтрати. Дані ушкодження мають ознаки прижиттєвого утворення та виникли від дії гострого предмету, який мав гостру ріжучу кронку, та мають ознаку тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили загрозливі для життя явища в момент їх заподіяння. Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок різаної рани шиї по передній поверхні з ушкодженням лівої сонної артерії щитовидної та язикової артерії, ушкодженням щитоподібного хряща та щитоподібноперснеподібної зв`язки, які спричинили гостру крововтрату; дана травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_9 .
Після заподіяння смерті ОСОБА_9 , з метою приховування слідів вчиненого злочину ОСОБА_7 відтягнув тіло ОСОБА_9 від місця злочину, після чого знайшовши неподалік місця вчинення злочину лінолеум, загорнув в нього тіло вбитого ним та на той час мертвого ОСОБА_9 за допомогою запальнички підпалив його верхній одяг.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати вирок щодо нього, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу даного злочину.
А також захисник просить визнати винним ОСОБА_7 за ст. 118 КК України та призначити йому покарання по ній в межах санкції цієї статті.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що ОСОБА_7 діяв в стані необхідної оборони, а не з помсти, так як була реальна загроза його життю з боку ОСОБА_9 , який був сильніший за нього та бив його, сидячи зверху на обвинуваченому.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок в частині призначеного покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 13 років позбавлення волі.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом безпідставно взято пом`якшуючі покарання обставини, як зявлення зі зізнанням, позитивні характеристики, та не достатньо враховано, що ОСОБА_7 вину у скоєнні злочину визнав частково, однак суд прийшов до вірного висновку, що умисел був спрямований саме на вбивство потерпілого та він намагався приховати свій злочин.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, оскільки суд повно дослідив всі докази, які дають підстави для перекваліфікації, але не зробив цього та пояснив, що судом першої інстанції не взято в належній мірі пояснення ОСОБА_7 , що обвинувачений ОСОБА_9 наносив удари і продовжував їх наносити і після того, як вони впали на землю, тримаючи його руками, коли обвинуваченому ОСОБА_7 вдалося звільнити руку, він нащупав уламок скла і наніс удар в шию, щоб подолати опір ОСОБА_9 , а не з метою вбивства через образи, обвинувачений ОСОБА_7 підтримав пояснення захисника, також заперечили проти апеляційної скарги прокурора, скільки обвинувачений ОСОБА_7 сам з`явився до правоохоронних органів та показав де був вчинений злочин, просив вибачення у потерпілого, раніше не судимий, прокурор підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі та просить врахувати, що відсутнє щире каяття та сприяння слідству, оскільки обвинувачений не визнав вини за ч. 1 ст. 115 КК України, також заперечив проти апеляційної скарги в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки у обвинуваченого ОСОБА_7 виявлені незначні тілесні ушкодження, що не свідчать про загрозу його життю, а від нанесених ударів могла наступити смерть і це обвинувачений усвідомлював, не надав зразу допомоги потерпілому, а мотивом вбивства є раптово виниклі неприязні відносини, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційних скарг, апеляційний суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків; суд дослідив, проаналізував всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у відповідності критерію доведення ними обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, поза розумним сумнівом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 17 КПК України.

Суд першої інстанції перевірив доводи сторони захисту щодо перевищення меж необхідної оборони та виклав у вироку мотивовані висновки чому не погоджується з позицією захисту.

Такі дії суду, відповідають рішенню Європейського суду у справі «Серявін та інші проти України», де зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Зважаючи на це, захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не просив про повторне дослідження доказів і надання їм іншої, ніж це зробив суд першої інстанції, оцінки.

Показання ОСОБА_7 в суді першої інстанції не свідчать, що ОСОБА_9 під час бійки застосовував до нього насильство, яке було б загрозливим для життя чи здоров`я обвинуваченого, що також підтверджується висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_7 у якого не виявлено жодних тілесних ушкоджень, які могли утворитись 08.02.2018р.

Обвинувачений ОСОБА_7 не повідомляв, що ОСОБА_9 погрожував йому вбивством.

Навіть захищаючись в ході бійки з ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_7 міг не наносити кілька ударів уламком скла саме в область шиї ОСОБА_9 , оскільки мав можливість усвідомлювати, що від його дій наступить смерть ОСОБА_9 .
Про психологічний стан обвинуваченого, який також взято до уваги судом першої інстанції, за висновком судової психіатричної експертизи та відповідями психолога свідчив про свідомі дії ОСОБА_7 і бажання настання смерті ОСОБА_9 , який після нанесення тілесних ушкоджень в шию, перебував у критичному стані і для ОСОБА_7 не було загрози від останнього, але ОСОБА_7 не надав йому допомогу та не викликав швидку допомогу, а лише намагався приховати вчинений ним злочин.

За таких обставин, апеляційний суд також не знаходить підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_7 за ст. 118 КК України.

Щодо апеляційної скарги прокурора де ставилось питання про скасування вироку із-за м`якості призначеного покарання, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду щодо призначеного покарання ОСОБА_7 .

Суд вірно взяв до уваги обставину, що пом`якшує покарання з`явлення із зізнанням, оскільки до цього не було відомо правоохоронним органам про вчинений злочин і причетність до нього ОСОБА_7 .

Також врахував думку потерпілого ОСОБА_10 , який не наполягав на суворому покаранні ОСОБА_7 та не висловлював матеріальні чи моральні претензій до обвинуваченого.

Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, а тому призначене покарання є достатнім для його виправлення і недопущення вчинення нових злочинів в майбутньому.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора залишити без задоволення, а вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 22.07.2020р. щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4