В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2020 Справа №607/27850/19

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження №0003162 від 29.10.2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Заздрість, Теребовлянського району Тернопільської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не депутата, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, востаннє:

- 10.10.2017 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 70 КК України на строк 4 роки 6 місяців,

-- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2019 року близько 02:00 год. у ОСОБА_3 , який перебував біля магазину «Продукти», що розташований неподалік Привокзального майдану в м.Тернопіль, виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 11 жовтня 2019 року близько 02:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «Продукти», що розташований неподалік Привокзального майдану в м.Тернопіль, під приводом здійснення дзвінка, не маючи наміру здійснити його, шляхом обману, із корисливих мотивів заволодів майном ОСОБА_6 , а саме мобільним телефоном торгової марки «Samsung» моделі «J7», вартістю 2106 гривень 76 копійок із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн. Заволодівши вказаним майном ОСОБА_3 , покинув місце вчинення злочину, та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2131 гривня 76 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

21 грудня 2019 року близько 02 години 30 хвилин у ОСОБА_3 , який раніше судимий за злочини проти власності, який перебував у приміщенні залу очікування залізничного вокзалу, за адресою м. Тернопіль площа Привокзальна, 1, виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 21 грудня 2019 року близько 02 години 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні приміщенні залу очівання залізничного вокзалу, за адресою м. Тернопіль, площа Привокзальна, 1, а саме на другому поверсі вказаної будівлі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно з корисливих мотивів, викрав з гаманця, який належить потерпілому ОСОБА_7 та знаходився у кишені верхнього одягу останнього грошові кошти в сумі 100 (сто) доларів США та 1500 гривень. Із викраденим майном ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У ОСОБА_3 в період часу з 27 березня 2020 року по 30 березня 2020 року, який перебував в приміщенні «Карма Кава», що по вулиці Валова, 5, в м.Тернополі, виник злочинний умисел на заволодіння майном. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 в період часу з 27.03.2020 року по 30.03.2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, дійшовши до вхідних дверей приміщення «Карма кава», що по вулиці Валова, 5 м.Тернополі, самостійно відкрив ролети, а в подальшому за допомогою ключа до вхідних дверей відчинив їх та ввійшов у вказане приміщення. Розуміючи, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно з корисливих мотивів, самостійно зібрав та власноруч виніс із приміщення «Карма кава», що по вул Валова, 5, в місті Тернополі: перфоратор марки DeWALT моделі Д25144, серійний номер 011434 вартістю 3544,80 грн.; шуруповерт марки DeWALT моделі DCD710, серійний номер 217893, вартістю 1799,40 грн.; перфоратор марки Dnipro-М моделі RH-98 серійний номер ZНР111805-01/701 вартістю 1080,00 грн., та гайковерт марки Makita типу 4000об/мин вартістю 1754,40 грн. Із місця вчинення злочину ОСОБА_3 втік чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 8178,60 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

05 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду.

Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Окрім того, 27 березня 2020 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаявся.

Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, зокрема обвинувачений беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та зобов`язався відшкодувати завдану ним матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 в сумі 4000 грн. протягом 6 місяців в повному обсязі з дня підписання угоди.

09 вересня 2020 року між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду.

Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки і шість місяців та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та види покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.

Суд переконався, що укладення кожної угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , який просить суд затвердити угоди про примирення, а також позицію прокурора, який не заперечував проти затвердження даних угод, думку потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , викладену у раніше подих ними заявах, вивчивши обвинувальні акти, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоди про примирення, які відповідають вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даних угод сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , яким затвердити подані суду угоди про примирення, а саме:

-05 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 і визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків, відсутність претензій з боку потерпілої сторони, відсутність обтяжуючих покарання обставин, із врахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

-27 березня 2020 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 і визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілої сторони, відсутність обтяжуючих покарання обставин, із врахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк чотири роки та звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням ст. 75 КК України і встановлення іспитового терміну.

-09 вересня 2020 року між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 і визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, відшкодування збитків, відсутність претензій з боку потерпілої сторони, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, із врахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців та звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням ст. 75 КК України і встановлення іспитового строку.

Таким чином, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання в межах санкції статей обвинувачення та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід визначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку на ОСОБА_3 слід покласти передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки. Нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

У кримінальному провадженні наявні судові витрати, а саме 628,04 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №6.1-1264/19 від 25.11.2019р., 10460,16 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи, 1307,60 грн. за проведення дактилоскопічної експертизи №3/1-371/20 від 24.04.2020р., що на загальну суму становить 12395,80 грн., які слід стягнути із обвинуваченого.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 471, 473-475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 05 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

Затвердити укладену 27 березня 2020 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

Затвердити укладену 09 вересня 2020 року між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушенням покарання:

-- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

-- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави після вступу вироку в законну силу судові витрати за проведення судових експерти на суму 12395,80 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1