Справа № 173/1012/20
Номер провадження1-кп/173/175/2020
В И Р О К
іменем України

23 липня 2020 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000434 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, із вищою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 , 31.05.2020 року близько о 12:00 годині, (більш точний час під час досудового слідства не встановлено), перебуваючи на території населеного пункту с. Павло-Григорівка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, де походячи по вул. Лісній, звернув свою увагу на домоволодіння АДРЕСА_3 , яке знаходилось в занедбаному стані та свідчило про те, що за даною адресою ніхто не мешкає, після чого у ОСОБА_4 виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, що знаходиться на вказаній території домоволодіння. Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна підійшов до частково огородженої території домоволодіння АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_5 та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а власник вказаного домоволодіння відсутній, відкрив рукою вхідну хвіртку та почав оглядати територію вказаного домоволодіння. Після чого ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , побачив цегельний гараж та підійшов до вікна приміщення гаражу, де за допомогою власної сили рук, шляхом натиску видавив металевий лист яким було забите вікно, після чого за допомогою фізичної сил рук, підтягнувся до утвореного віконного отвору, через який побачив автомобіль марки ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого Дніпродзержинськими МРЕВ від 08.07.2004 року належить ОСОБА_5 , який визначив як об`єкт свого злочинного посягання, однак ніякий дій направлених на безпосереднє викрадення чужого майна не вчинив, залишивши вказану території домоволодіння для реалізації злочину у нічний час.

Цього ж дня приблизно о 20.00 год. (більш точний час під час досудового слідства не встановлено) ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна зайшов через хвіртку до частково огородженої території домоволодіння АДРЕСА_3 та підійшов до вікна приміщення гаражу, де допомогою фізичної сил рук, підтягнувся до заздалегідь відкритого ним вінка, та переліз через віконний отвір, тим самим не законно проник до вказаного приміщення гаражу. Далі ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні вказаного гаражу цілковито усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє незаконне, безоплатне вилучення чужого майна, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, підійшов до автомобілю ВАЗ 21053 державний номерний знак НОМЕР_1 , де за допомогою домкрату, який взяв заздалегідь за місцем свого мешкання, для полегшення вчинення злочину, підняв даний автомобіль та відкрутив за допомогою автомобільного ключа з вказаного автомобіля чотири автомобільні колеса із заводським дисками розміром 13 R, на всесезонній резині, що були у використанні, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2566/20 від 08.06.2020 становить 1200 гривень, після чого перекинув їх через утворений ним у вікні отвір, а потім зв`язав їх по парно та склав на свій велосипед «Україна» після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

01.06.2020 року, приблизно о 19.00 год. (більш точний час під час досудового слідства не встановлено) ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна зайшов через хвіртку до частково огородженої території на територію домоволодіння АДРЕСА_3 та підійшов до вікна приміщення гаражу, що розташований на вказаній території та за допомогою фізичної сил рук, підтягнувся до заздалегідь відкритого ним вінка, після чого переліз через віконний отвір, таким чином проник через віконний отвір до вказаного приміщення гаражу. Далі ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні вказаного гаражу, цілковито усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє незаконне, безоплатне вилучення чужого майна, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів підійшов до автомобілю ВАЗ 21053 державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , та за допомогою автомобільних ключів, які взяв заздалегідь за місцем свого мешкання, для полегшення вчинення злочину, відкрутив дві автомобільні передні фари на ВАЗ 21053 вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2566/20 від 08.06.2020 становить 560 гривень, автомобільний радіатор на ВАЗ 21053, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2566/20 від 08.06.2020 становить 250 гривень, та коробку перемикач швидкості на ВАЗ 21053, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2566/20 від 08.06.2020 становить 1000 гривень, після чого переліз з приміщення гаражу через утворений у вікні отвір, та обійшовши приміщення гаражу до вхідних воріт, де за допомогою гвинтового колюча, який приніс із з собою для полегшення вчинення злочину, відчинив вхідні ворота до вказаного гаражу. Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, через відчиненні ним ворота гаражу почергово виніс викрадені вищевказані автомобільні запчастини та склав їх у два мішки, які приніс із собою, після чого погрузив вказані мішки з викраденим на свій велосипед «Україна», на якому приїхав до вказаної території домоволодіння та покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно при вказаних обставинах, 31.05.2020 року він підійшов до частково огородженої території домоволодіння АДРЕСА_3 , відкрив рукою вхідну хвіртку та почав оглядати територію вказаного домоволодіння, де побачив цегельний гараж та підійшов до вікна приміщення гаражу, руками шляхом натиску видавив металевий лист, яким було забите вікно, підтягнувся до утвореного віконного отвору, через який побачив автомобіль марки ВАЗ 21053, який визначив як об`єкт свого злочинного посягання, однак ніякий дій направлених на безпосереднє викрадення чужого майна не вчинив, залишивши територію вказаного домоволодіння для реалізації злочину у нічний час. Цього ж дня приблизно о 20.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через хвіртку, він зайшов до частково огородженої території вказаного домоволодіння та підійшов до вікна приміщення гаражу, переліз через віконний отвір у приміщення гаражу, підійшов до автомобілю ВАЗ 21053 та допомогою домкрату, який взяв заздалегідь за місцем свого мешкання, підняв даний автомобіль та відкрутив, за допомогою автомобільного ключа з вказаного автомобіля, чотири автомобільні колеса, а потім зв`язав їх по парно та склав на свій велосипед «Україна», після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Також підтвердив, що 01.06.2020 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через хвіртку, він зайшов до частково огородженої території на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , підійшов до вікна приміщення гаражу, що розташований на вказаній території, переліз через віконний отвір у приміщення гаражу, підійшов до автомобілю ВАЗ 21053 та за допомогою автомобільних ключів, які взяв заздалегідь за місцем свого мешкання, відкрутив дві автомобільні передні фари та коробку перемикач швидкості, після чого переліз з приміщення гаражу через отвір у вікні, та обійшовши приміщення гаражу до вхідних воріт, за допомогою гвинтового колюча, який приніс із з собою, відчинив вхідні ворота до вказаного гаражу та почергово виніс вищевказані викрадені автомобільні запчастини та склав їх у два мішки, які приніс із собою, після чого погрузив вказані мішки з викраденим на свій велосипед «Україна», на якому приїхав до вказаної території домоволодіння та покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснила, що дійсно, при вказаних обставинах з її автомобіля ВАЗ 21053, який знаходився в приміщенні гаража, розташованого на території її домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , були викрадені чотири автомобільні колеса, дві автомобільні передні фари та коробка перемикач швидкості.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у інше приміщення.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила. Цивільний позов до суду не надала.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні чотири автомобільні колеса, радіусом 13 R, коробку перемикач швидкостей, радіатор та дві передні автомобільних фари на ВАЗ 21053, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю;
- велосипед марки «Україна» синього кольору, який передано на зберігання до спеціальної кімнати зберігання речових доказів Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1