Дата документу 17.11.2020 Справа № 335/6992/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/1023/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/6992/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2020 року, якою залишено без задоволенняклопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000083 від 30.07.2019 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мелітополь Запорізької області, громадянки України, яка має вищу освіту, розлученої, має на утриманні неповнолітню дитину, працює у Державному вищому навчальному закладі «Мелітопольський промислово-економічний коледж» на посаді директора, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засуджена,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

Змінено запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Згідно зі змістом судового рішення, СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000083 від 30.07.2019 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що у листопаді грудні 2010 року, службові особи навчального закладу у приміщені службового кабінету директора закладу ОСОБА_7 знаходячись у приміщенні службового кабінету директора, перебуваючи у довірливих стосунках, яка склалися заздалегідь, в наслідок спільної трудової діяльності у навчальному закладі, за пропозицією ОСОБА_7 з метою реалізації єдиного злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, шляхом фіктивного працевлаштування до ДВНЗ «МПЕК» осіб та привласнення бюджетних коштів, які безпідставно будуть нараховуватися останнім у якості заробітної плати, будучи об`єднанні однією злочинною метою, зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого злочинів, тим самим створивши організовану злочинну групу, об`єднану єдиним планом з розподілом ролей відповідно до посадових інструкцій кожного члена злочинного угрупування.

Організована ОСОБА_7 злочинна група, у складі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в період часу з 01.01.2011 року по 01.07.2019 року, за результатом працевлаштування ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , та ОСОБА_21 до ДВНЗ «Мелітопольського промислово економічного коледжу», усвідомлюючи те, що вищевказані особи фактично не є працівниками навчального закладу, оскільки не взагалі не виконують свої функціональні обов`язки, передбачені посадовими інструкціями, діючи за єдиним злочинним планом, з прямим умислом, спрямованим на систематичне одержання неправомірної вигоди шляхом привласнення бюджетних грошових коштів, керуючись корисливим мотивом та в окремих випадах приватним інтересом, який виражався у безпідставному зарахуванні ОСОБА_22 трудового стажу, подавала офіційні документи, до яких були внесені завідомо неправдиві відомості, щодо виконання вищеперерахованими фіктивно працевлаштованими особами, своїх функціональних обов`язків, в наслідок чого, вказаним фіктивним працівникам безпідставно нараховувався трудовий стаж, а також заробітна плата, яке члени організованої ОСОБА_7 злочинної групи, у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у подальшому привласнювали з метою власного збагачення.

За період часу з 01.01.2011 року по 01.07.2019 року фіктивним працівникам ДВНЗ «Мелітопольського промислово економічного коледжу», безпідставно була виплачена заробітна плата у сумі 1003750, 65 гривень, яка була привласнена злочинною групою, організованою директором навчального закладу ОСОБА_7 , внаслідок чого, державі Україна в особі Департаменту освіти і науки ЗОДА завдано матеріальну шкоду у особливо великих розмірах.

30.06.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, та 01.07.2020 року відносно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу спливає 01.09.2020 року,а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, а також посилаючись на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваної.

Слідчий суддя з урахуванням наданих матеріалів, даними про особу підозрюваної, її вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, те, що підозрювана має постійне місце проживання, раніше не засуджена, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно працевлаштована, а також тяжкість інкримінованих їй кримінальних правопорушень та наявність обставин, встановлених в ході розгляду клопотання, прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначено у клопотанні прокурора та наведені під час судового засідання.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що слідчий суддя не прийняв до уваги вказані у клопотанні доводи щодо наявності передбачених КПК України підстав та встановлених досудовим розслідуванням ризикам,відповідно до ст. 177 КПК України.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28.08.2020 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_7 .

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрювану та захисників, які заперечували проти доводів та вимог апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, обвинуваченому; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Для обрання запобіжного заходу, суд повинен дослідити всі факти «за» та «проти» існування реальних ризиків для обрання запобіжного заходу. Такі доводи повинні бути не загальними і абстрактними, в усіх випадках, суд повинен надати оцінку ризикам.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів ухвала слідчого судді в цілому відповідає вищезгаданим вимогам.

Згідно ст.135 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення; 2) потреби досудового розслідування виправдовують ступінь втручання у права і свободи особи; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини у справах «К.Г. проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому тлумачення поняття «обґрунтованість» буде залежати від усіх обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з необхідністю на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства».

30.06.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, ч.3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

Колегія суддів вважає, що під час судового розгляду суд першої інстанції з`ясував, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною інкримінованих їй злочинів.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта про те, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, суд не врахував всі наявні докази, які істотно можуть впливати на його висновки, оскільки зазначені доводи спростовуються матеріалами провадження.

Суд першої інстанції враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вагомість наявних доказів вчинення нею злочинів, тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, враховуючи особу підозрюваної, її вік, стан здоров`я, характеристику з місця проживання, процесуальну поведінку підозрюваної, наявність на утриманні дитини, дійшов правильного висновку про доцільність зміни запобіжного на стадії досудового розслідування заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження та особи підозрюваної.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що відповідно до наданих захисником матеріалів, встановлено, що 21.09.2020 підозрюваній ОСОБА_7 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000083.

30.09.2020 обвинувальний акт, відносно ОСОБА_7 надійшов до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. 05.10.2020 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадження №0000083 на 27.10.2020.

Таким чином, враховуючи матеріали провадження, колегія суддів вважає, що на час апеляційного розгляду досудове розслідування завершилося, обвинувальний акт перебуває на стадії судового розгляду в суді першої інстанції, а тому вирішення питання про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на домашній арешт, не належить до повноважень апеляційного суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2020 року, якою відмовлено в задоволенніклопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_23 ОСОБА_4