УХВАЛА
Справа № 564/741/20

20 листопада 2020 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вищеназваного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили проти клопотання прокурора та просять застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, керуючись ст.ст. 176-183 КПК України, - приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку. Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження кримінально-процесуальний кодекс України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби судового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зібрані органом досудового розслідування матеріали свідчать, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі п. 4 ч. 1 ст. 183 КПК України при доведенні прокурором існування ризиків кримінального провадження, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

У рішенні ЄСПЛ по справі Буряга проти України (15 жовтня 2010 року) Європейський Суд з прав людини зазначив , що згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції після спливу певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи зобов`язані навести інші підстави для продовжуваного тримання під вартою.

З рішення ЄСПЛ по справі Ноймайстер проти Австрії (1968) (пар. 10) випливає, що ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою.

В рішенні по справі «Свершов проти України», ЄСПЛ вказує, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має істотне значення, проте не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Більш того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, доцільність продовження терміну утримання під вартою ґрунтується на презумпції, що при ефективному розслідуванні справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Нових переконливих ризиків прокурором наведено не було.

Крім того, сторона обвинувачення згідно із встановленим порядком дослідження доказів за весь час судового розгляду не забезпечила участі всіх свідків обвинувачення, явка яких є обов`язковою.

При цьому усунення інших ризиків, які зумовлювали застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку суду можливе і при застосуванні домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 цілодобовий домашній арешт із забороною залишати житло.

Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього на строк не більше двох місяців обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше судимий, проживає за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії ухвали терміном до 20 січня 2021 року включно з моменту постановлення ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов"язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Костопільський відділ поліції ГУНП в Рівненській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1