Справа № 598/90/20
провадження № 1-кп/598/136/2020
ВИРОК

іменем України

"22" грудня 2020 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №598/90/20 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не депутата, раніше не судимого,

за ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

20 листопада 2019 року приблизно о 17 год. 15 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , грубо порушуючи вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, керував автомобілем «Опель Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю не менше 54-56 км/год, що рухався проїзною частиною вулиці Грушевського м.Збараж Тернопільської області зі сторони центру міста у бік с.Доброводи Збаразького району.

Під час руху, керованого обвинуваченим автомобілем на 7 км + 100 м, вулицею Грушевського м.Збараж, обвинувачений ОСОБА_4 не був достатньо уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5, 1.7, 2.3, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, що зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, а також бути особливо уважним до таких категорій учасників дорожнього руху, як люди похилого віку.

Рухаючись у вказаному напрямку із вищезазначеною швидкістю, обвинувачений ОСОБА_4 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку №52 магазин «Ігроленд», та позначений дорожніми знаками 5.35.1/5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») ПДР, по якому зліва направо відносно напрямку його руху, у повільному темпі перетинала проїзну частину пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зменшив швидкість руху автомобіля та в подальшому не зупинив транспортний засіб перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходу, хоча мав для цього технічну можливість, а продовжив рух, чим грубо порушив вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями, які не відповідали вище вказаним вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, не забезпечивши безпеку дорожнього руху, виїхавши на нерегульований пішохідний перехід, допустив на ньому наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля «Опель Вектра» на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови та грудей з переломами кісток і ушкодження внутрішніх органів, від яких настала її смерть на місці пригоди.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_4 вимог пунктів: 1.5, 1.7, 2.3, 2.3 (б), 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, дорожніх знаків 5.35.1/5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_5 .

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатація транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і пояснив, що 20 листопада 2019 року приблизно о 17 год. керував автомобілем «Опель Вектра» зі швидкістю більше 50 км/год., що рухався проїзною частиною вулиці Грушевського м.Збараж зі сторони центру міста у бік с.Доброводи Збаразького району. Під час руху керованого ним автомобіля, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка отримала тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілої.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Цивільний позов визнав повністю і зобов`язується відшкодувати потерпілій ОСОБА_6 задану майнову шкоду в сумі 145833 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн..

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що прокурор, обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, розуміючи положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, конкретні обставини справи, дані щодо особи винного, який вперше притягується до відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої, яка просить призначити винному покарання не пов`язане з позбавленням волі, його характеризуючі дані, суд приходить до переконання про можливість його виправлення без відбування покарання, в зв`язку з чим вважає за необхідне звільнити обвинуваченого, відповідно до ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням йому іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 145833 грн. та моральної шкоди в сумі 50000 грн, заявлений у даній справі потерпілою - цивільним позивачем ОСОБА_6 , необхідно задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2019 року у справі №607/2721/19, з метою збереження слідів кримінального правопорушення та отримання доступу до транспортного засобу для проведення усіх необхідних експертиз, накладено арешт на автомобіль «Опель Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на підставі довіреності від 28.07.2019 року переданий власником транспортного засобу ОСОБА_7 - ОСОБА_8 .. Оскільки на даний час немає необхідності в подальшому застосуванні вказаного обмеження, суд вважає за необхідне скасувати арешт накладений на автомобіль «Опель Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_1 ухвалою слідчого судді від 21 листопада 2019 року та повернути транспортний засіб ОСОБА_8 ..
Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 , підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових автотехнічних експертиз №4.6-716/19 від 24.12.2019 року в сумі 1099 грн. 07 коп., №4.6-738/19 від 13.12.2019 року в сумі 471 грн. 03 коп., судової транспортно-трасологічної експертизи №4.6-717/19 від 26.12.2019 року в сумі 1099 грн. 07 коп.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судових автотехнічних експертиз №4.6-716/19 від 24.12.2019 року в сумі 1099 грн. 07 коп., №4.6-738/19 від 13.12.2019 року в сумі 471 грн. 03 коп., судової транспортно-трасологічної експертизи №4.6-717/19 від 26.12.2019 року в сумі 1099 грн. 07 коп.
Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 145833 грн. завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 50000 грн. завданої моральної шкоди.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2019 року у справі №607/2721/19, на автомобіль «Опель Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , що на підставі довіреності від 28.07.2019 року переданий власником транспортного засобу ОСОБА_8 .
Речовий доказ по справі - автомобіль «Опель Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику для зберігання транспортних засобів Збаразького ВП Підволочиського ВП ГУНП України в Тернопільській області повернути ОСОБА_8 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1