Дата документу 30.09.2020 Справа № 554/8960/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000718 від 27.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2020 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме: автомобіля марки ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 26.09.2020 близько 17:30 год. водій автомобіля Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг у напрямку вулиці Сакко, не надав перевагу у русі, чим створив аварійну ситуацію для водія автомобіля ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий рухався по головній дорозі вулиці Сакко з боку вулиці Миру у напрямку вулиці Старокотелевської у м. Полтава, через що водій ОСОБА_7 , змінив напрямок руху ліворуч та допустив виїзд за межі проїзної частини з подальшим перекиданням ТЗ. У результаті даної ДТП водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку, компресійний перелом І та ІІ хребців хребта, закритий перелом останнього відростку ХІ хребця, садно, від госпіталізації відмовився.

27.09.2020 СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000718 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

28.09.2020 за результатами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 був вилучений і поміщений для подальшого зберігання на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів ГУНП в Полтавській області за адресою: с. Розсошенці вул. Кременчуцька 2-В, Полтавського р-ну, Полтавської області.

28.09.2020 слідчим винесено постанову про визнання автомобіля марки ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні №0000718.

З метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження слідової інформації та загалом речового доказу, необхідністю встановлення обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування, у т.ч. шляхом можливих відповідних судових експертиз для встановлення об`єктивних обставин, за яких відбувся наїзд на пішохода, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження автомобіля марки ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 , вирішення питання про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення є потреба в накладенні арешту на майно, тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій прохав проводити розгляд клопотання без його участі. Володілець майна ОСОБА_7 повідомлявся про місце та час розгляду клопотання в судове засідання не з`явися, про причини неявки суд не повідомив. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Встановлено, що в провадженні Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000718від 27.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 3).

З копії Рапорта вбачається, що 26.09.2020 року в районі школи № 22 у м. Полтаві сталася ДТП за участю автомобілів RenaultKangoo та ВАЗ 21081, водія ОСОБА_7 доставлено до 1 МКЛ (а.с.5,6).

З копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.09.2020 року вбачається, що 26.09.2020 за результатами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 був вилучений і поміщений для подальшого зберігання на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів ГУНП в Полтавській області за адресою: с. Розсошенці вул. Кременчуцька 2-В, Полтавського р-ну, Полтавської області (а.с.7-8).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля марки ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .

28.09.2020 слідчим винесено постанову про визнання автомобіля марки автомобіль марки ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 , речовим доказом у кримінальному провадженні №0000718 (а.с.4)..

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Зі змісту ч.7 ст.237 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що виявлений та вилучений під час огляду місця події автомобіль автомобіль марки ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, засобом вчинення кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речовий доказ, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а саме встановленню обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування, з`ясуванню обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди та встановлення причинного зв`язку між діями учасників пригоди та наслідками, які настали, що неможливо встановити без дослідження транспортного засобу, на якому залишилися сліди кримінального правопорушення. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 7, 131,132, 98, 167, 170-173, 309, 376, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000718 від 27.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 26.09.2020 року, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія є ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт з ним до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Визначити місце зберігання речового доказу , а саме автомобіля марки ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів ГУНП в Полтавській області за адресою: с. Розсошенці вул. Кременчуцька 2-В, Полтавського р-ну, Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1