Єдиний унікальний номер 317/2430/20
Провадження № 1-кп/317/388/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000520 від 08.05.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розумівка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, освіта загальна середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку квітня 2020 року ОСОБА_4 , знаходячись на лавці, що розташована поблизу Розумівської сільської ради за адресою: Запорізька область, Запорізький район, вул. Центральна, буд. 26, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, не маючи наміру на повернення майна, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung GT-S3600i», серійний номер НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, при цьому потерпілий продовжив вважати, що ОСОБА_4 поверне вказане майно. Після цього, ОСОБА_4 , розуміючи, що за його діями не спостерігає потерпілий ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення, скориставшись сприятливою для вчинення злочину обстановкою, покинув вищезазначену територію з мобільним телефоном у руках, вартість якого становить 335 грн. 52 коп., тим самим заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 335 грн. 52 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що це було у квітні в с. Розумівка. Він придбав собі пива та пішов у парк біля сільради. По дорозі зустрів потерпілого. Він попросив у потерпілого телефон, щоб зателефонувати сестрі, спочатку відійшов від потерпілого, а потім пішов. Усіх обставин не пам`ятає, адже був у стані сп`яніння, але якщо хотів би повернути телефон, то повернув би. Телефон продав за 200,00 грн. Наразі проживає один, має підробітки.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 дав показання в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважає, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до приписів ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, розмір завданої шкоди.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується формально-позитивно, офіційно не працевлаштований, не одружений.

Як обставини, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, думку прокурора, зважаючи на наслідки проступку, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції статті.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Клопотання прокурором про обрання запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось, запобіжний захід відносно обвинуваченого суд за власною ініціативою не обирає.

Цивільний позов не заявлено. Документально підтверджені процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двохсот двадцяти годин громадських робіт.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Речовий доказ мобільний телефон «Samsung GT-S3600i» в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому ОСОБА_5 як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1