УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001405 від 20.06.2019 року відносно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 15 п.п. 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 15 п.п. 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
До обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, а до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судове засідання з`явились прокурор ОСОБА_5 , захисник обвинувачених, та обвинувачений ОСОБА_7 , а обвинуваченого ОСОБА_6 доставлено конвоєм.
Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся у встановленому законом порядку.
В судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 331 КПК України, колегією суддів поставлено на обговорення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ризики, передбачені КПК України, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та не зменшились.
Крім того, просив застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 60 діб з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, посилаючись на встановлення наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_8 заперечувала проти клопотання прокурора, вказуючи на відсутність ризиків, які б надавали підстави для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , просила змінити йому запобіжний захід на більш м`який, що не пов`язаний із триманням під вартою.
Крім того, адвокат просила повернути заставу заставодавцю ОСОБА_10 , встановлену на підставі ухвали слідчого судді від 23.08.2019 року у зв`язку із закінченням строку дії застави. В обґрунтування клопотання вказала, що ухвалою Орджонікідзевьського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2019 року, а саме: прибувати до суду у визначений час; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу суду; повідомляти суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон. Оскільки строк дії даного запобіжного заходу закінчився 29.11.2020 року, захисник вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_7 припинив свою дію. Тому враховуючи те, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не продовжувався, просила суд повернути суму застави заставодавцю ОСОБА_10 .
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали захисника. Обвинувачений ОСОБА_11 просив замінити йому запобіжний захід на більш м`який, а обвинувачений ОСОБА_7 просив повернути суму застави заставодавцю.
Прокурор проти повернення застави заставодавцю не заперечив.
Заслухавши клопотання та думку учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Так, вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів, враховуючи характер та ступінь тяжкості обвинувачення інкримінованих йому злочинів, а також, враховуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не зникли та зменшилися, не вбачає підстав для зміни відносно обвинуваченого обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зазначає, що існують достатні підстави, відповідно до ст. 331 КПК України, вважати продовженою дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів - тобто до 15.03.2020 року. Обвинувачення не змінено та кримінальне провадження не розглянуто.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для зміни обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачається.
Будь-яких медичних документів на підтвердження незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , які б не дозволяли останньому перебувати на теперішній час під вартою, суду не надано.
Таким чином, оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, обвинуваченого ОСОБА_6 у подальшому належить утримувати під вартою, підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені відповідною ухвалою слідчого судді з цього приводу, не відпали, тому з урахуванням наведеного, доцільним є продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на шістдесят днів, тобто до 15.03.2021 року включно.
Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 та клопотання захисника щодо повернення застави застоводавцю ОСОБА_7 колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2019 року, до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у сумі 76 840,00 грн.
Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до підозрюваного ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 183 КПК України, із застосуванням вимог ст. 182 КПК України. Разом із винесенням ухвали відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КК України визначено розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
27.08.2019 року на виконання ухвали від 23.08.2019 року батьком підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_10 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області було внесено суму застави у розмірі 76 840,00 грн.
Ухвалами Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2019 року, 18.02.2020 року, 15.04.2020 року, 10.06.2020 року, 03.08.2020 року неодноразово продовжувався строк покладених на ОСОБА_7 обов`язків, в рамках застосування запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 01.10.2020 року, обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строком до 29.11.2020 року строк дії обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, покладених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2019 року, а саме: прибувати до суду у визначений час; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу суду; повідомляти суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Прокурор та захисник обвинуваченого ОСОБА_7 вважають, що у зв`язку із закінченням строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, є припиненим запобіжний захід у вигляді застави, а тому прокурор просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а захисник обвинуваченого просила повернути заставу заставодавцю.
Проте, такі доводи прокурора та захисника колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до вимог ст.ст. 176, 182 КПК України, застава не є тимчасовим запобіжним заходом, оскільки у відповідності до вимог закону встановлюється на час розгляду справи по суті. Положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави, а відтак вона діє до вирішення питання про зміну запобіжного заходу, чи ухваленням у справі судового рішення, яким закінчується судовий розгляд кримінального провадження, а розгляд справи судом ще не завершено.
Також, колегія суддів бере до уваги, що відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згоди.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, питання, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження вирішується судом при ухваленні вироку за наслідками судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до ст. 374 КПК України, в резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Тобто, посилання захисника на положення ч. 11 ст. 182 КПК України є передчасними і необґрунтованими, оскільки вони підлягають застосуванню у випадку завершення кримінального провадження (ухвалення вироку, закриття кримінального провадження), за відсутності підстав для звернення застави в дохід держави, скасування та/або зміни застави на інший запобіжний захід.
При цьому, після внесення грошових коштів у якості застави за підозрювану особу строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до норм кримінального процесуального Кодексу діє до моменту прийняття остаточного рішення, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії.
Таким чином, у розумінні норм чинного КПК України запобіжний захід у вигляді застави не має строкового виразу, а відтак, строк дії такого запобіжного заходу продовжуватись не має.
Правові наслідки припинення дії обов`язків, покладених на підозрюваного слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, визначені частиною 7 статті 194 КПК України.
Так, після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. Тобто в такому разі скасовуються лише обов`язки підозрюваного, передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК України, а не запобіжний захід у виді застави в цілому.
У даному випадку з 30.11.2020 року, тобто з моменту припинення строку дії покладених судом обов`язків, застава забезпечує виконання обов`язків, покладених на підозрюваного КПК України, а не обов`язки, що були покладені на ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, строк дії яких закінчився.
Застава, яка не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (частина 11 статті 182 КПК України).
Як зазначалось вище, процесуальний закон не обумовлює строк дії запобіжного заходу припиненням строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного чи обвинуваченого слідчим суддею/судом припинення дії ухвали.
З цього слідує, що обов`язки, покладені судом, є строковими, а застава, яка забезпечує виконання процесуальних обов`язків, не є обмеженою конкретним строком.
Беручи до уваги, що строк дії запобіжного заходу у виді застави не визначений, його дія у встановленому КПК України порядку не припинилася, даний запобіжний захід у вигляді застави, який не обмежується строком, на теперішній час діє, не змінений і не скасований, враховуючи відсутність підстав, визначених ст. 203 КПК України, а тому колегія суддів вважає клопотання прокурора та захисника ОСОБА_8 передчасними і не вбачає на даній стадії правових підстав для їх задоволення.
Керуючись ст.ст. 183, 194, 201, 331, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 15.03.2021 року включно у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».
В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання відмовити.
В задоволенні клопотання адвоката про повернення застави заставодавцю ОСОБА_10 відмовити.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 15.01.2021 року.
Повний текст ухвали виготовлений 15.01.2021 року.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3