Справа 556/2010/20
Номер провадження 1-кп/556/23/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 369

02.02.2021 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження №0000476 від 08.12.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, військовозобов`язаного, не працював, засудженого 27.03.2019 року Іваничівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» ,

- за ст. 391 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 27.03.2019 року засуджений вироком Іваничівського районного суду Волинської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, відбуваючи покарання в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)», на шлях виправлення не став, систематично порушував встановлений режим відбування покарання, за що 8 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. 23.10.2020 року допустив порушення встановленого режиму відбування покарання, і на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 12.11.2020 року був переведений до приміщення камерного типу.

В подальшому, 08.12.2020 року, о 15 год. 28 хв. т.в.о. начальника дільниці посиленого контролю державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , згідно графіка залучення засуджених без оплати праці до робіт з благоустрою установи, викликав ОСОБА_4 до кімнати для зберігання особистих речей засуджених дільниці посиленого контролю, оскільки згідно графіка, в порядку черговості, в неробочий час, відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, останній повинен залучатись без оплати праці до робіт з благоустрою колонії і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

В присутності оперуповноваженого оперативного відділу ОСОБА_6 , начальника відділу нагляду та безпеки ОСОБА_7 , заступника чергового помічника начальника установи ОСОБА_8 , молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки ОСОБА_9 , т.в.о начальника дільниці посиленого контролю державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» ОСОБА_5 дав встановлену законодавством вкаківку засудженому ОСОБА_4 - здійснити побілку кімнати для зберігання особистих речей засуджених дільниці посиленого контролю. Для цього останньому було виділено змінний одяг, відро із вапном, щітку, та засоби індивідуального захисту (рукавиці, респіратор, захисні окуляри).

Однак, засуджений ОСОБА_4 умисно, протиправно, без поважних причин, будучи по стану здоров`я працездатним, забезпеченим засобами індивідуального захисту та відповідними матеріалами, у відкритій, демонстративній та вираженій у зухвалій формі, категорично відмовився виконувати законну вимогу виконувача обов`язків начальника дільниці посиленого контролю ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями, які виразились в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом останнього року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), засуджений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 391 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і суду пояснив, що дійсно 08.12.2020 року не виконав законну вимогу начальника дільниці посиленого контролю Полицької виправної колонії, тому що не хотів працювати. Розкаюється у вчиненому.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується також:

-графіком залучення засуджених без оплати праці для робіт з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених згідно ст.118 ч.5 КВК України у дільниці посиленого контролю на грудень місяць 2020 року, з якого вбачається, що 08.12.2020 року засуджений ОСОБА_4 , згідно графіка, в порядку черговості, повинен був залучатися без оплати праці до роботи з благоустрою колонії;

-довідкою з особової справи засудженого;

-медичною довідкою, ОСОБА_4 працездатний;

-довідкою, виданою медичною частиною №76, про те, що засуджений ОСОБА_4 за медичною допомогою 08.12.2020 року не звертався, за станом здоров`я може виконувати роботи з благоустрою установи;

-довідкою заохочень та стягнень засудженого, з якої вбачається, що на ОСОБА_4 було накладено 8 стягнень, з яких 2 рази поміщався в ДІЗО, 13.11.2020 року в ПКТ на 20 днів, заходи заохочення не застосовувалися;

-довідками ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» про те, що засуджений ОСОБА_4 на виробництві установи не працевлаштований, виконавчих листів на виконанні в установі не має;

-ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 12.11.2020 року та постановою про переведення засудженого в приміщення камерного типу від 13.11.2020 року.

Таким чином, проаналізувавши і оцінивши всі досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення повністю довела винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України і вірно кваліфікувала його дії як злісна непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

У своїх рішеннях Ірландія проти Сполученого Королівства від 18 січня 1978 року, Коробов проти України від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом , така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, особу винного, обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_4 раніше засуджений, негативно характеризується. Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень, за період відбування покарання неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності. Заходи заохочення не застосовувалися.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, є рецидив злочину.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.391 КК України. Дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також для попередження вчинення нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_4 засуджений 27.03.2019 року Іваничівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, даний злочин вчинив під час відбуття покарання, на підставі ст. 71 КК України йому слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно довідки, виданої ДУ «Полицька виправна колонія (№76)», станом на 02.02.2021 року, невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_4 становить 9 місяців 02 дні.

Строк покарання обвинуваченому слід рахувати з дня ухвалення даного вироку.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про речові докази, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючисть ст.ст. 100, 370 - 371, 373 - 374, 376 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України і призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 27.03.2019 року 1 (один) місяць позбавлення волі, і призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків один рік один місяць позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту постановлення вироку, тобто з 02 лютого 2021 року.

До набрання вироком законної сили обвинуваченого ОСОБА_4 залишити в ДУ «Рівненській слідчий ізолятор».

Речові докази: DVD-R disc сірого кольору, 4,7 GB 16Х на якому міститься відео із обставинами місця події від 08.12.2020 року зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1