КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт із забороною володіння, розпорядження та користування на майно вилучене 15.05.2020 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон ОСОБА_11 марки Samsung модель А30, котрий має два ІМЕІ номери: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно;

-грошові кошти у конверті, а саме: 6 купюр номіналом 100 доларов США наступних серії та номерів: FB 93734151 А; FG 07918145 А; DG 25112663 А; ML 07757196 В; ML 07757187 В; ML 6 В та 1 купюра номіналом 10 доларів США з наступною серією та номером DG 25112663 А;

-сім-карту № НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що арештоване майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а вилучені грошові кошти є особистими збереженнями ОСОБА_7 .

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, останнім днем подачі апеляційної скарги було 08.06.2020 року, це був вихідний день неділя, а апеляційна скарга направлена поштою 09.06.2020 року, тобто в межах строку визначеного КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та її представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна або її представника, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджуються з доводами апелянта про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000036 від 18.03.2020 року, за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 410 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 410 КК України.

Постановою прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 від 16.05.2020 року вказане в клопотанні майно визнано у кримінальному провадженні №0000036 від 18.03.2020 року, речовим доказом.
19.05.2020 р. прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилученого 15.05.2020 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон ОСОБА_11 марки Samsung модель А30, котрий має два ІМЕІ номери: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно; грошові кошти у конверті, а саме: 6 купюр номіналом 100 доларов США наступних серії та номерів: FB 93734151 А; FG 07918145 А; DG 25112663 А; ML 07757196 В; ML 07757187 В; ML 6 В та 1 купюра номіналом 10 доларів США з наступною серією та номером DG 25112663 А; сім-карту № НОМЕР_3 , посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 червня 2020 року клопотання прокурора задоволено.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Доводи клопотання та додані до нього матеріали містять достатньо даних, які вказують на ті обставини, що вказане в клопотанні майно відповідає ознакам речового доказу.

Посилання апеляційної скарги про належність вилучених грошових коштів ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу та є належним чином не доведеними.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт із забороною володіння, розпорядження та користування на майно вилучене 15.05.2020 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон ОСОБА_11 марки Samsung модель А30, котрий має два ІМЕІ номери: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно;

-грошові кошти у конверті, а саме: 6 купюр номіналом 100 доларов США наступних серії та номерів: FB 93734151 А; FG 07918145 А; DG 25112663 А; ML 07757196 В; ML 07757187 В; ML 6 В та 1 купюра номіналом 10 доларів США з наступною серією та номером DG 25112663 А;

-сім-карту № НОМЕР_3 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3298/2020 Категорія ст.170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_15
Доповідач: ОСОБА_1