Справа № 487/4722/20
Провадження № 1-кп/487/702/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.11.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Миколаєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002172 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Миколаєві, українця, громадянина України, що має середню освіту, розлученого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу положень ст.89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, - ВСТАНОВИВ:
Згідно до обвинувального акту, органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 05.06.2020 року близько 15-00 години, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, він перебував за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб, таємно викрав, належний ОСОБА_4 мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7», у корпусі чорного кольору, imeil НОМЕР_1 та imeil НОМЕР_2 , вартістю 2486,25 грн.

Після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 2486,25 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

До суду потерпіла ОСОБА_4 подала письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст..46 КК України, у зв`язку з їх примирення з ОСОБА_5 . Зазначила, що завдану шкоду їй відшкодовано у повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла заявлене клопотання підтримала, зазначивши, що наслідки закриття кримінального провадження їй роз`яснено та зрозуміло.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, проти задоволення клопотання ОСОБА_4 та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст..46 КК України не заперечувала.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 зазначив, що цілком розуміє пред`явлене йому обвинувачення, та визнає свою провину у скоєнні кримінального проступку за ч.1 ст.185 КК України. Підтвердив факт їх примирення з потерпілою. Проти звільнення його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами за ст..46 КК України та закриття кримінального провадження не заперечував.

Суд заслухавши сторони кримінального провадження, потерпілу, дослідивши матеріали, що характеризують обвинуваченого, приходить до наступного.

Згідно ст..46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З урахуванням положень ч.2 ст.12 КК України ОСОБА_5 вчинено кримінальний проступок.

ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст..89 КК України.

Згідно до роз`яснень, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» - вважається що такою, яка вчинила злочин уперше, є особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення».
З аналізу положень КК України вбачається, що під злочином, що втратив своє правове значення слід розуміти злочин, який вчинила особа, але який (під час вирішення питання про застосування положень Розділу IX Кримінального кодексу України) не утворює повторності, тобто втратив своє правове значення, саме в сенсі існування юридичних наслідків для особи яка його вчинила, у вигляді не знятої чи не погашеної судимості чи існування не закритого кримінального провадження відносно такої особи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_5 підлягають застосування положення ст..46 КК України, оскільки він вважається таким, що вперше вчинив кримінальний проступок, на обліках у МОНД та МОПЛ не перебуває, примирився з потерпілою, повністю відшкодувавши завдану їй шкоду.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.314КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності;
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання потерпілої про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст..185 КК України, обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі ст..284 ч.2 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.284, 314, 371, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002172 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1