Справа № 357/3803/20
У Х В А Л А

24 грудня 2020 року м. Біла Церква

Слідчий суддя суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, громадянина України, неодруженого, немаючого утриманців, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, по кримінальному провадженню за № 0000406 від 28.01.2020,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

захисник адвокат: ОСОБА_6 ,

підозрюваний: ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Старший слідчий слідчого відділення Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернулися до слідчого судді даного місцевого суду про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000406 від 28.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, враховуючи наявність обставин, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178, п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Так, клопотання вмотивоване тим, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по текстуЗакон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6.05.2000 № 770 (далі по тексту Перелік), тобто і метадону, включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.
Зокрема, Закон допускає наступні випадки законного обігу психотропних речовин включених до таблиці 2 Переліку:
- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);
- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону);
- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (стаття 23 Закону).
Однак, в порушення вищевказаними вимог законодавства, ОСОБА_4 , в невстановлені досудовим розслідуванням час та дату, з метою власного збагачення, домовився з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про вчинення раду тяжких злочинів пов`язаних зі збутом наркотичного засобу «метадон» на території м. Узин Білоцерківського району Київської області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням час та обставин, з метою подальшого збуту отримав наркотичний засіб «метадон», який перевіз до місця свого проживання, де зберігав з метою подальшого збуту до невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 05.08.2020.
Частину наявного наркотичного засобу «метадон», ОСОБА_4 , згідно домовленості, задля досягнення цілей сформованої групи осіб, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, у не встановлені дату та час, передав ОСОБА_8 для подальшого його збуту наркозалежним особам на території м. Узин Білоцерківського району Київської області.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на незаконне збагачення в результаті незаконного збуту наркотичного засобу «метадон», 05.08.2020, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме квартира АДРЕСА_2 близько 18.00 год. за грошові кошти в сумі 250 гривень, шляхом передачі з рук в руки здійснив незаконний збут ОСОБА_9 наркотичного засобу «метадон» масою 0,052 г.
22.12.2020, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 квартира АДРЕСА_2 вилучено наркотичний засіб «метадон», який останній незаконно придбав та зберігав за місцем проживання з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 .
23.12.2020 року ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1. Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 12.05.2020, який надав прокази про факт здійснення ОСОБА_4 збуту наркотичного засобу «метадон» на території м. Узин Білоцерківського району Київської області;

2. Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.05.2020, який надав покази про факт здійснення ОСОБА_4 збуту наркотичного засобу «метадон» на території м. Узин Білоцерківського району Київської області;

3. Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.05.2020, яка надала покази про факт здійснення ОСОБА_4 збуту наркотичного засобу «метадон» на території м. Узин Білоцерківського району Київської області;

4. Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.07.2020, який надав покази про факт здійснення ОСОБА_4 збуту наркотичного засобу «метадон» на території м. Узин Білоцерківського району Київської області;

5. Протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіо-, відеоконтроль особи», від 09.09.2020, щодо ОСОБА_4 , під час якої в нього придбано наркотичний засіб «метадон»;

6. Висновком експерта № 10-2143, 11-2/5036 від 02.09.2020, відповідно до якого речовина придбана в ОСОБА_4 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіо-, відеоконтроль особи», є наркотичним засобом «метадон»;

7. Протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж» щодо ОСОБА_4 , від 09.09.2020, в результаті проведення якої здобуто докази здійснення ним збуту наркотичного засобу «метадон» та «героїн» на території м. Узин Білоцерківського району Київської області;

8. Протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж» щодо ОСОБА_4 , від 02.11.2020, в результаті проведення якої здобуто докази здійснення ним збуту наркотичного засобу «метадон» та «героїн» на території м. Узин Білоцерківського району Київської області;

9. Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.11.2020, який надав покази щодо протиправної діяльності ОСОБА_4 по збуту наркотичного засобу «метадон»;

10. Стенограмами телефонних розмов ОСОБА_4 , в яких відображено його розмови по здійсненню збуту наркотичного засобу «метадон» та «героїн»;

11. Протоколом проведення обшуку від 22.12.2020 року, в результаті проведення якого, за місцем проживання ОСОБА_4 , вилучено наркотичний засіб «метадон», який він зберігав з метою збуту за попередньою змовою групою осіб;

12. Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 11.12.2020, в якому він надав покази щодо протиправної діяльності ОСОБА_4 по збуту наркотичного засобу «метадон»;

13. Протоколом затримання ОСОБА_4 від 22.12.2020;

14. Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.12.2020, який надав покази щодо протиправної діяльності ОСОБА_4 по факту збуту наркотичного засобу «метадон».

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 вбачається необхідність запобігання останньому переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування такого виду запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено позбавлення волі строком до десяти років, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, неодружений, малолітніх дітей на утриманні немає, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, що свідчить про наявність підстав переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.
Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 особисто знайомий зі свідками, знає місця їх проживання, а тому може здійснювати на них вплив з метою зміни показів для уникнення своєї відповідальності.
Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення є те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, що створює передумови для вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, його репутацію, вік та стан здоров`я.

Разом з тим, встановлено, що відносно ОСОБА_4 05.07.2017 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у світлі чого заявник просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначити останньому розмір застави.

Позиція сторін
У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, вважала, що до останнього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, зазначивши, що має проблеми з захворюванням ніг, у зв`язку з чим потребує останній місяць медичної допомоги, тому є намір звернутися до лікаря, перебуваючи на волі. На запитання слідчого судді ОСОБА_4 повідомив, що останній є особою, яка вживає наркотичні засоби, психотропну речовину.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася, у ракурсі установлених фактичних обставин
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний-обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; (9) дотримання підозрюваним- обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

У цьому випадку, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за викладених у клопотанні обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах 28.01.2020 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження за № 0000406, у ході якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом незаконного придбання з метою збуту, незаконного зберігання з метою збуту та незаконного збуту наркотичного засобу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України, слідчий суддя враховує таке.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України 23.12.2020.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Узин Білоцерківського району Київської області, громадянин України, неодружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , відносно якого 05.07.2017 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України.

Слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин, визначених ст. 132, п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177, пунктів 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з останнім, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак, у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені пунктами 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків; репутація підозрюваного; майновий стан; наявність постійного місця проживання; розмір майнової шкоди, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризики переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що їх створює підозрюваний, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України свідчить про не можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дані визначені пунктами 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановлення факту наявності у провадженні обставин визначених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню та вважає за можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже саме такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи тяжкість злочину, його суспільну небезпечність, вважаю необхідним визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень. (80 х 2270 гривень = 181 600,00 грн.), а також відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, та (або) суду;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає підозрюваний без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та(або) місця роботи;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5)уникати спілкування із свідками по вказаному кримінальному провадженню, а також з особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

Слідчий суддя з урахуванням вищенаведених обставин визначає відносно ОСОБА_4 шістдесятиденний строк тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід - тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, строком на 60 днів - по 19.02.2021 включно та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання - з 22.12.2020 року з 18. год. 10 хв.

Визначити що розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, складає вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

У разі внесення застави (на банківські реквізити: Отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; Код отримувача (ЄДРПОУ):26268119; р/р UA0018661; Банк отримувача (ГУДКСУ):Державна казначейська служба України, м. Київ; Код банку (МФО ТУДКСУ): 820172), на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти такі обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, та (або) суду;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає підозрюваний без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та(або) місця роботи;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5)уникати спілкування із свідками по вказаному кримінальному провадженню, а також з особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строку досудового розслідування тобто по 23.02.2021 включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Копію ухвали направити старшому слідчому Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 та начальнику Державної установи «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України для виконання, а прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 - для відома.

Повний текст ухвали виготовлений і проголошений о 08.25 год. 28.12.2020 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, 4 А.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1