Справа № 275/984/20
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Йосипівка Брусилівського району Житомирської області, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не працюючої, вдови, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судима, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000167 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

08.10.2020 о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області за адресою вул. Єдності, 3 смт. Брусилів Житомирської області, будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, а саме про завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності, умисно, при складанні т.в.о. начальника СВ Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зробила завідомо неправдиве повідомлення про те, що 08.10.2020 в період часу з 12 години по 15 годину невстановлена особа незаконно заволоділа автомобілем марки ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 , який було припарковано біля домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , тобто про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. При цьому ОСОБА_4 достовірно знала про те, що подія злочину відсутня, оскільки, будучи законним користувачем автомобіля марки ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 , раніше самостійно добровільно передала його іншій особі на підставі усної домовленості. Вказане повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було процесуально оформлено протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, який було підписано ОСОБА_4 . За вказаним фактом СВ Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області було внесено відомості до ЄРДР за № 0000166 від 09.10.2020 та розпочато досудове розслідування за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. В подальшому, за результатами досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 12.10.2020 прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події злочину.

Своїми умисними діями, які виразились в завідомо неправдивому повідомленні слідчому та органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України.

16.10.2020 між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000167 та підозрюваною у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , в присутності її захисника адвоката ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 383 КК України. При цьому обвинувачена зобов`язалася у повному обсязі визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджені вид і розмір покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Вказана угода про визнання винуватості направлена до суду разом із обвинувальним актом.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину та підтверджує обставини вчинення злочину, викладеного в обвинувальному акті, щиро розкаюється у скоєному. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджені в угоді вид і міру покарання та звільнити обвинувачену від відбування покарання з визначенням іспитового строку мінімальною тривалістю.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості. Просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджений в угоді вид покарання та звільнити обвинувачену від відбування покарання з визначенням іспитового строку мінімальною тривалістю.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

На підставі пояснень учасників кримінального провадження суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно ст. 468 КПК, у кримінальному провадженні може бути укладено, зокрема, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно ч. 4 ст. 469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження в їх сукупності, пояснення обвинуваченої суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 383 КК України як завідомо неправдиве повідомлення слідчому та органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно вимог статті 12 КК України є нетяжким злочином, яким шкода фізичним особам не завдана, потерпілі у провадженні відсутні.

Під час перевірки угоди встановлена відповідність вимогам ст. 472 КПК України відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка має постійне місце проживання, характеризується позитивно, є вдовою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України та умов угоди про визнання винуватості, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України та умов угоди - не встановлено.

Узгоджені угодою вид і міра покарання для обвинуваченої у виді одного року позбавлення волі встановлена в межах санкцій ч. 1 ст. 383 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання. Керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі, за даних обставин справи, були б надмірно суворим покаранням.

Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості у підготовчому судовому засіданні та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення полі строком на 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши її від відбуття покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, арешт на майно не накладено, цивільний позов не заявлено, судові витрати та речові докази у провадженні - відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.10.2020, укладену між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000167.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили не обирати.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1