УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005821 від 11.08.2020 за ч.2 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
09 вересня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005821 від 11.08.2020 за ч.2 ст.367 КК України, про арешт майна, а саме: садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони внесення реєстраційних змін до відомостей про право власності на нерухоме майно, що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005821 від 11.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 , являючись службовою особою КП «КІЗВ», підозрюється у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, щ спричинило тяжкі наслідки інтересам окремої юридичної особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

11.08.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить садовий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

З метою відшкодування завданої шкоди, слідчий звернувся з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його в повному обсязі. Разом з цим, слідчий уточнив, що цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Частиною 5 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Крім того, як зазначено у частині 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження №0005821 від 11.08.2020, вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

При цьому, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони внесення реєстраційних змін до відомостей про право власності на нерухоме майно, що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_5 , з метою забезпечення відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди.

Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правових підстав для арешту садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони внесення реєстраційних змін до відомостей про право власності на нерухоме майно, що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_5 , а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

При цьому, слідчим в судовому засіданні підтверджено, що у кримінальному провадженні №0005821 від 11.08.2020 за ч.2 ст.367 КК України цивільного позову не заявлено.

Отже, клопотання слідчого про накладення арешту на майно з метою відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди, суперечить положенням частини 6 ст. 170 КПК України.

Таким чином, слідчий не обґрунтував сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно, на яке необхідно накласти арешт, може бути використане з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно вимог частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не доведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України для накладення арешту на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони внесення реєстраційних змін до відомостей про право власності на нерухоме майно, що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_5 .

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005821 від 11.08.2020 за ч.2 ст.367 КК України, про арешт майна, а саме: садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони внесення реєстраційних змін до відомостей про право власності на нерухоме майно, що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 21 вересня 2020 року о 09 год. 05 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1