Справа № 188/797/20
Провадження № 1-кс/188/253/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року Слідчий суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду смт. Петропавлівка клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000324, внесеному до ЄРДР 09.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю начальника СД (далі дізнавача) Петропавлівського ВП ОСОБА_4 , ВСТАНОВИВ:

Для забезпечення збереження речових доказів накладено арешт на таке майно:

грошові купюри на загальну суму 7500 грн, які складаються з купюр номіналом 500 грн у кількості 9 штук на загальну суму 4500 гривень з серією та номером: ЦА 6191874, ХА 0433847, АИ 3070856, АГ 0199106, ХГ 7532041, ХЖ 3839098, ХЖ 6203076, ХЕ8373094, ХГ 3692947; купюр номіналом 200 грн в кількості 14 штук на загальну суму 2800 гривень з серією та номером: ХЖ 7690790, ЗЗ 5472380, КЄ 0126940, ТБ 1098641, ХИ 6362370, СГ 85, 372071, ЗД 0451590, ХЖ 2608137, ТБ 1216668, УД 8972324, ЗЄ 7515497, ЄИ 9784827, ЦА 2819390, ВЦ 6886148; купюр номіналом 100 грн в кількості 2 штуки на загальну суму 200 грн з серією та номером: ЕЕ 6147231, УИ 2641717; які поміщені до спеціального пакету з № 0981489;

сліп пакети в кількості 4 (чотири) штуки, в яких знаходились рештки речовини кристалічного походження білого кольору, які поміщені до спеціального пакету з № 0981490;

порожні сліп пакети, які поміщені до спеціального пакету з № 0981471;

сліп-пакет з рештками речовини кристалічного походження, всередині якого знаходився шматок вати, який поміщений до спеціального пакету з № 0981403;

ваги цифрові безномерні, які поміщені до спеціального пакету з № 2826584;

два сліп-пакети з нашаруванням речовини коричневого кольору, які поміщені до спеціального пакету з № 0981397;

сліп-пакети в кількості 4 (чотири) штуки, які поміщені до спеціального пакету з № 0981401;

три медичні шприци ємкістю 10 мл та один медичний шприц ємкістю 20 мл з нашаруванням речовини коричневого кольору, які поміщені до спеціального пакету з № 0007864;

дзеркальце розкладне з рештками речовини кристалічного походження, яке поміщене до спеціального пакету з № 7133423.

Заборонено особам, у володінні або на зберіганні яких знаходиться вказані речі, їх використання, розпорядження ними, зокрема: відчуження будь-яким способом, крім використання для проведення процесуальних дій.

26.08.2020 до суду звернувся адвокат ОСОБА_3 (далі заявник), що діє в інтересах ОСОБА_5 , з клопотанням про скасування арешту грошових коштів у загальному розмірі 7500 грн.

В обґрунтування клопотання, посилаючись на статтю 41 Конституції України, статтю 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини заявник зазначає, що в цьому випадку в тимчасовому позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаними грошовими коштами відпала потреба.

В судове засідання заявник та особа, в інтересах якої він звернувся до суду, ОСОБА_5 , не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні дізнавач проти клопотання заперечила і просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що доказів належності вказаних грошових коштів ОСОБА_5 не надано і стосовно ОСОБА_6 мається ще одне кримінальне провадження №0000534 від 18.10.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.311, ч.2 ст.307 КК України, на підтвердження чого надала копію обвинувального акту.

Вислухавши пояснення слідчого та вивчивши клопотання та матеріали, додані до клопотання та надані слідчим, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про вчинення кримінального правопорушення 09.06.2020 внесені до ЄРДР за №0000324 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Грошові кошти у сумі 7500 грн, сліп пакети, ваги цифрові, чотири медичні шприци та розкладне дзеркальце, які 12.06.2020 виявлені та вилучені у квартирі АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , постановою слідчого відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України визнані у цьому кримінальному провадженні речовими доказами.

У статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Арешт майна, з приводу якого заявлене клопотання у цьому кримінальному провадженні, є доцільним з метою забезпечення збереження його як речового доказу з обов`язковою забороною розпорядження, користування та відчуження арештованого майна, оскільки є реальна загроза знищення, переробки або приховування зазначеного майна.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт може бути скасований згідно з приписами ст.174 КПК України, за якими підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Заявник не надав суду доказів права власності на грошові кошти, вилучені при обшуку квартири, належної ОСОБА_6 , її колишньому чоловікові ОСОБА_5 , відповідно до витягу з паспорту якого шлюб з ним розірвано 29.08.2012 і місце проживання якого з 15.03.2012 зареєстроване в іншому населеному пункті.

Стовно ОСОБА_6 в провадженні суду вже знаходиться кримінальне провадження №0000534 від 18.10.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.311, ч.2 ст.307 КК України, розгляд якого не закінчено. Санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає в якості додаткового покарання конфіскацію майна.

Згідно з ч.2 ст.334 КПК України у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Отже, висока вірогідність того, що кримінальне провадження №0000324 в суді буде об`єднане з кримінальним провадженням №0000534, і в разі постановлення обвинувального вироку буде застосоване додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, заявник не довів, що в подальшому застосуванні арешту грошових коштів відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, суд вважає, що клопотання про скасування арешту вказаного у ньому майна у цьому кримінальному провадженні є передчасним, оскільки грошові кошти визнані речовим доказом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в Інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» була висловлена правова позиція, за якою при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У цьому випадку така причина полягає у необхідності дослідження судом всіх доказів у їх сукупності в кримінальному провадженні щодо вчинення кримінального правопорушення, до розкриття якого існує значний суспільний інтерес.

За таких обставин тимчасове обмеження права власності на речовий доказ у справі до закінчення судового розляду є виправданим.

Керуючись ст. ст.170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту грошових коштів у загальному розмірі 7500 грн. відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1