1Справа № 335/2472/16-к 1-кп/335/14/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засідання клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2020 року обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено та при встановленні місцезнаходження обвинуваченого надано дозвіл на його затримання та негайний примусовий привід до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя .

16.01.2021 року обвинувачений ОСОБА_4 був доставлений до суду.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою. На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що положеннями КПК України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію та майновий стан обвинуваченого, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання. Так, при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного з насильством до потерпілого, постійного джерела доходів та стійких соціальних звязків не має, також обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні скеровано для розгляду до суду у березні 2016 року. Таким чином, судовий розгляд у ньому триває майже 5 років. Під час судового розгляду ОСОБА_4 забезпечено участь в розгляді зазначеного кримінального провадження лише в 3 судових засіданнях. З метою встановлення місцезнаходження останнього, судом вживалось ряд заходів, в тому числі шляхом надання органу досудового розслідування доручення на його привід та встановлення місцезнаходження. Разом з тим, вжитими заходами місцезнаходження останнього не встановлено, у звязку з чим ухвалою суду від 21.05.2020 обвинуваченого оголошено у розшук. Вказані обставини призвели до тривалого судового розгляду кримінального правопорушення, в тому числі відносно іншого обвинуваченого у справі. Беручи до уваги вищевикладене, вважає, що наявні ризики, які прямо передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може й надалі переховуватися від суду. Неможливість обрання до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів. Про неможливість обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має джерела доходу та обвинувачується у вчиненні корисливого злочину. Крім того, про неможливість обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який передбачений п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України свідчить вчинення особливо тяжкого злочину, відсутністю стійких соціальних звязків, наявністі можливості переховуватись від суду і подальшого порушення більш мяких запобіжню заходів передбачених п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України.Враховуючи вищевикладене, прокурор просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із триманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Суд, не вирішуючи наперед питання про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості, та вважає, що зміст клопотання підтверджують існування фактів і інформації, які можуть свідчать про ймовірну причетність ОСОБА_4 до інкримінованому йому діяння.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченогоп. 1 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду .

Обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований, постійного джерела доходів та стійких соціальних звязків не має, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного з насильством до потерпілого за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, що свідчить наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду.

До того, обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні скеровано для розгляду до суду у березні 2016 року. Таким чином, судовий розгляд у ньому триває майже 5 років.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 забезпечено участь в розгляді зазначеного кримінального провадження лише в 3 судових засіданнях. З метою встановлення місцезнаходження останнього, судом вживалось ряд заходів, в тому числі шляхом надання органу досудового розслідування доручення на його привід та встановлення місцезнаходження. Разом з тим, вжитими заходами місцезнаходження останнього не встановлено, у звязку з чим ухвалою суду від 21.05.2020 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Вказані обставини призвели до тривалого судового розгляду кримінального правопорушення, в тому числі відносно іншого обвинуваченого у справі.

Крім того, ОСОБА_4 не одружений, не має на утриманні дітей, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Суд також враховує, що стан здоров`я ОСОБА_4 не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, суду не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.

Інші запобіжні заходи, на думку суду, не змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у застосуванні запобіжного заходу із визначенням конкретного строку на 60 днів до 15 березня 2021 року, оскільки раніше закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження не надається можливим.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обовязків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Враховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , зважаючи на дані про особу обвинуваченого, враховуючи обставини справи, суд у межах, визначених ст. 182 КПК України, вважає, за необхідне визначити обвинуваченому, як альтернативу, розмір застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 15 січня 2021 року до 15 березня 2021 року включно з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Встановити розмір застави ОСОБА_4 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 45 400 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок (Отримувач: ТУ ДСА в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Роз`яснити ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1