Справа № 128/2369/20
ВИРОК
Іменем України
14 вересня 2020 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі судді ОСОБА_1 , одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2020 за № 0000077 за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Велика Вулига, Тиврівського району, Вінницької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, -

-у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, шляхом вивчення його (обвинувального акту) та доданих до нього матеріалів,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2020 за № 0000077 відповідно до обвинувального акту встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме те, що ОСОБА_2 , 10 серпня 2020 року, близько 10:30 год., прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по вул. Тиврівське Шоссе, 21 в с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області, після чого пішов за приміщення магазину до металевої споруди (вагончика) коричневого кольору, де зберігається господарський інвентар вказаного магазину. Знаходячись біля вказаного приміщення, ОСОБА_2 умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з винятковим цинізмом, проявляючи безсоромність та грубу непристойність, публічно оголив свій статевий орган та демонстрував його перехожим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не реагуючи на їх неодноразові зауваження, та вчиняючи при цьому акт онанізму, чим виявляв свою явну зневагу до існуючих правил і норм поведінки та моралі в суспільстві.

Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, тобто хуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом.

Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, що додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.
Тим самим обставини щодо учинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.
А тому, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, уважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 296 КК України дійсною та вірною.
Відповідно, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно суд в даній справі ураховуючи дані про особу обвинуваченого (наведені у вступній частині вироку) та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді штрафу.
В даному випадку таке покарання як штраф у межах санкції повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання з числа передбачених за вчинений кримінальний проступок.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 під час досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, Суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді штрафу, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 17 000,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1