Провадження № 1-кс/760/5155/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1527 від 28.09.2000р. та договір про надання правової допомоги), підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП на СЗТ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Світин, Житомирського району, Житомирської області, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, розлучений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 000377 від 06.07.2020р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , подане в рамках кримінального провадженні № 000377 від 06.07.2020р.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого відділення ВП на СЗТ ГУ НП у м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, а саме: 29.10.2009р. Житомирським районним судом Житомирської обл. за ч. 2 ст. 153 КК України, 10.03.2017р. Васильківським міським судом Київської обл. за ч. 2 ст. 146 КК України на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий умисний, корисливий злочин, при наступних обставинах.

06.07.2020р. приблизно о 01:30 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , у вищевказаний час, перебуваючи поруч із відділом поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , помітивши раніше незнайомого ОСОБА_9 , вирішили, що у нього при собі можуть перебувати цінні речі.

Саме в цей момент у них виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужого майна з метою особистого збагачення за рахунок майна ОСОБА_9 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , приблизно о 02:02 год., діючи умисно, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, з метою невикриття їх дій сторонніми особами, відвели потерпілого ОСОБА_9 до підземного переходу «Західний» в сторону Південного вокзалу станції «Київ-Пасажирський» під приводом спільного пошуку таксі, де разом повернувши до підйому на платформу колії № 2 станції «Київ-Пасажирський», ОСОБА_7 з метою подавлення волі потерпілого до опору, наніс кілька ударів кулаком в голову та обличчя, після чого ОСОБА_9 впав на підлогу. В той час, коли ОСОБА_9 знаходився на підлозі, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 нанесли ще кілька ударів ногами в тулуб ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_5 відкрито викрав з кишені шортів потерпілого мобільний телефон марки «Xiaomi» світлого кольору вартістю 2550 гривень 00 копійок з сім-карткою оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , що матеріальної цінності не становить та банківську картку «Райффайзен банк-аваль» що матеріальної цінності не становить, після чого ОСОБА_5 утримував праву руку потерпілого ОСОБА_9 , розжимаючи його пальці, а в цей час, ОСОБА_8 нанесла потерпілому подряпини нігтями по обличчю, після чого відкрито заволоділа обручкою із золота 585 проби, вагою 1,65 грам, вартістю 1336 гривень 50 копійок, яка знаходилась на безіменному пальці правої руки потерпілого ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

15.07.2020р. об 11.40 год. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У клопотанні слідчим, за погодженням з прокурором, постановлено питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема, протокол-заява ОСОБА_9 від 06.07.2020 про скоєння кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 06.07.2020 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 06.07.2020; протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 06.07.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 06.07.2020; протокол добровільної видачі ОСОБА_10 золотої обручки від 06.07.2020; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 06.07.2020; протокол пред`явлення речей для впізнання від 06.07.2020 за участю потерпілого; протокол огляду відеозапису від 06.07.2020 та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшов своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу. Крім того, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тому слідчий суддя вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, прокурором не доведено та не надано обґрунтованих доказів слідчому судді про те, що підозрюваний ОСОБА_5 перешкоджав кримінальному провадженню, зокрема здійснював незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий та підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, його майновий та сімейний стан, а також те, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню та, що йому було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, тому слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність обставин, які вказують про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

У практиці Європейського суду з прав людини визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, проте суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан (не працює, розлучений), наявність у нього постійного місця реєстрації та проживання (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), а також ту обставину, що стороною обвинувачення не надано конкретних доказів про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування та прокурором не доведено слідчому судді, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, які наявні у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.09.2020р. включно, заборонивши йому в період з 21.00год. до 07.00год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, які в сукупності із застосованим запобіжним заходом, повинні достатньою мірою гарантувати та забезпечити, у подальшому, належну його процесуальну поведінку у даному провадженні.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП на СЗТ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити частково.

У застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.09.2020р. включно, заборонивши йому в період з 21.00год. до 07.00год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії даної ухвали визначити до 15.09.2020р. включно.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 9.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1