Дата документу 10.11.2020
Справа № 334/5027/20
Провадження № 1-кс/334/1743/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004229 від 26.11.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця с. Саєрме, Цагерського району, Грузія, який є приватним підприємцем, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурора місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 листопада 2018 року приблизно о 18 годині 50 хвилин за адресою: м. Запоріжжя, вул. Метрополітенівська 12 між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник конфлікт на ґрунті неприязних відносин у зв`язку з невиконанням боргових зобов`язань, який в подальшому переріс в бійку, внаслідок чого у ОСОБА_5 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті, ОСОБА_5 побіг до свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де взяв мисливську зброю КАРАБІН CZ557SPORTER C № НОМЕР_1 , після чого повернувся у двір будинку та направив вказану зброю в бік ОСОБА_7 .. Побачивши протиправні дії ОСОБА_5 , ОСОБА_7 сприйняв вказані дії як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, побіг до свого автомобілю марки «Volksvagen Taureg» д.н. НОМЕР_2 , який знаходився біля вказаного будинку, та намагався уїхати. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 здійснив неменше 5 прицільних пострілів в бік потерпілого з метою умисного вбивства останнього, внаслідок чого спричинив останньому вогнепальне поранення в області правого плечового суглоба, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_7 на належному йому автомобілі уїхав з місця події.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство.

25.11.2018 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

26.11.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме в закінченому замаху на вбивство, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
26.11.2018 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя було подане клопотання щодо обрання ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але слідчий суддя клопотання не задовольнив.

З 27.11.2018 ОСОБА_5 знаходився на свободі, останньому було вручено повістки про виклик на 18.01.2019, 22.01.2019, 28.01.2019.

28.01.2019 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук, оскільки на виклики слідчого підозрюваний не з`являється, за місцем проживання відсутній, його місцезнаходження на даний час невідоме та кримінальне провадження було призупинено до встановлення місця знаходження ОСОБА_5 .
Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході проведення досудового слідства доказами.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 : може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього, на теперішній час досудове слідство триває, ОСОБА_5 перевіряється на причетність до інших злочинів, тому перебуваючи на свободі підозрюваний може перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення.

Застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, вважається неможливим оскільки, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть гарантувати та забезпечити належну поведінку підозрюваного та не виключають можливість ОСОБА_5 продовжувати займатися злочинною діяльністю.

Крім того, про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбачене п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_5 , а також особистість підозрюваного.

До теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного ОСОБА_5 , що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України, є неможливим, оскільки за обставинами справи підозрюваний вчинив закінчений замах на умисне вбивство за місцем свого мешкання, а саме за адресою АДРЕСА_2 .

У клопотанні слідчий просить про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання слідчого, погоджено із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 з підстав, викладених у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, та пояснив, що він не переховувався від слідства.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив суд відмовити у задоволенні клопотання, оскільки повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, яке оголошене ОСОБА_5 26.11.18, та матеріали кримінального правопорушення не містять достатніх та достовірних доказів, що вказують на вчинення підозрюваним цього кримінального правопорушення. Зокрема, твердження про те, що підозрюваний мав прямий умисел саме на позбавлення життя потерпілого не знайшло підтвердження в ході судового розгляду.

Адвокат звернув увагу суду, що слідчий Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звертався до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про застосування запобіжного заходу та ухвалою від 28.11.2018 року йому було відмовлено. Крім того 04 березня 2019 року Запорізький апеляційний суд своєю ухвалою скаргу прокурора залишив без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 залишено без змін.

Адвокат вважає, що з боку органу досудового розслідування щодо підозрюваного має місце упереджений підхід, оскільки як у самому клопотанні про застосування запобіжного заходу так і в ході судового розгляду не було доведено обґрунтованість підозри його підзахисному. Підозра ґрунтується на показах потерпілого та відповідно, поза увагою залишається питання про виникнення конфлікту внаслідок образливої поведінки самого потерпілого. Крім того, не зазначається, що сам підозрюваний має тілесні ушкодження.

Крім того захисник надав документи, що він неодноразово звертався до слідчого з адвокатськими запитами, щодо досудового слідства, однак відповіді від слідчого не отримував, що ОСОБА_5 перебуває у розшуку з 28.01.2019 не було відомо, хоча в апеляційній інстанції 04.03.2019 року він та підозрюваного ОСОБА_5 приймали участь, також приймав участь і прокурор.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення ОСОБА_5 та його захисника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що 26.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, кримінальне провадження №0004229.

08.11.2020 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст..208 КПК України на підставі ухвали слідчого судді від 09.09.2020 року.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч. 1 ст.115 КК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позицію ЄСПЛ, відображену, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

З наданих суду матеріалів, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України, оголошене ОСОБА_5 26.11.2018 року та матеріали кримінального правопорушення не містять достатніх та достовірних доказів, що вказують на вчинення підозрюваним даного кримінального правопорушення.

Зокрема, твердження про те, що підозрюваний мав прямий умисел саме на позбавлення життя потерпілого, а не заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони без смертельних наслідків, оскільки обставини припинення кримінального правопорушення не свідчать на користь цього.

Отже, у клопотанні про застосування запобіжного заходу викладені лише покази потерпілого залишивши поза увагою питання про виникнення конфлікту внаслідок образливої поведінки самого потерпілого. Крім того, не зазначається, що сам підозрюваний має тілесні ушкодження, та що він також звертався із заявами про вчинення злочину, щодо нього.

28.11.2018 р. слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя було винесено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , яка була обґрунтована саме тим, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України, оголошене ОСОБА_5 та матеріали кримінального правопорушення не містять достатніх та достовірних доказів, що вказують на вчинення підозрюваним даного кримінального правопорушення.

28.01.2019 слідчий ОСОБА_9 постановою оголосив у розшук підозрюваного ОСОБА_5 та зупинив досудове розслідування.

04.03.2019 року Запорізький апеляційний суд розглядав скаргу прокурора ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді 28.11.2018 про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , в судовому засіданні приймали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 . Ухвалою Запорізького апеляційного суду скаргу прокурора було залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 залишено без змін. Однак, ні ОСОБА_5 ні його адвокат не були повідомлені, що підозрюваний з 28.01.2019 року перебуває у розшуку.

Крім того захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 надав підтвердження, що він особисто надсилав слідчому ОСОБА_9 документи, що 10.05.2019 по 15.05.2019 року ОСОБА_5 перебував на лікуванні на денному стаціонарі.

Також захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 звертався до слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, однак відповіді йому не надійшло.

Крім того, 09.02.2019 року захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 звернувся до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 та просив внести відомості в ЄРДР.

Також відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_5 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 20.02.2020 року, в якому було зазначено місце проживання ОСОБА_5 ..

Суд критично ставиться до пояснень слідчого, що підозрюваний перебував у розшуку, оскільки суду не було надано будь-якого підтвердження, що ОСОБА_5 викликався до слідчого, або викликався його захисник, однак суд звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_5 приймав участь у судовому засіданні 04.03.2019 року в Запорізькому апеляційному суді, де також приймав участь і прокурор, в той час коли ОСОБА_5 відповідно до постанови слідчого перебував у розшуку з 28.01.2019.

Крім того, захисник підозрюваного постійно надсилав запити та повідомлення слідчому, щодо досудового слідства, які були оглянуті в судовому засіданні, та які підтверджені повідомленнями про вручення, однак з його слів відповіді на які йому не надавалися. В судовому засіданні, слідчий ОСОБА_4 повідомив, що йому передано матеріали справи, однак в матеріалах справи відсутні запити захисника.

Крім того в судовому засіданні, слідчим не було надано підтвердження, що строк досудового слідства було продовжено, та що на даний час терміни досудового слідства ще не сплинули.

У відповідності до ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання, прокурор не доведе наявність усіх обставин, передбачений ч.1 цієї статті.

Виходячи з положень ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких, згідно з положеннями п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, відносяться й запобіжні заходи, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби до судового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Дослідивши усі надані стороною обвинувачення та стороною захисту доводи та письмові докази, враховуючи, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведена наявність обгрунтованої підозри, тобто не доведено наявність виключно всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, дійшов до висновку про відмову в застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 132, 183, 184, 189, 190 КПК України, суд -

УXВАЛИВ:
У задоволені клопотанні слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Оголошення повного тексту ухвали 11 листопада 2020 р. о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1