Справа № 182/1973/20
Провадження № 1-кп/0182/844/2020
У Х В А Л А
Іменем України
10.11.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополі кримінальне провадження №0000374, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2020 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:

Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0000374 за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 186 КК України та ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186, ч.3 ст.185 КК України. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 11 листопада 2020 року. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строк дії якого скінчився 22 вересня 2020 року і продовжений не був.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування, можливість продовження злочинної діяльності. А у разі доведеності вини обвинуваченого, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Крім того, останній вчинив тяжкий корисливий злочин через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення аналогічних корисливих злочинів. Обвинувачений не має постійного місця проживання, законного джерела доходу, сталих родинних зв`язків, що в подальшому може спонукати його до вчинення нових злочинів. Крім того, він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, але нею раніше було надано заяву про подальший судовий розгляд кримінального провадження у її відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 заперечували щодо наявності ризиків, зазначених в клопотанні прокурора і просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, за місцем його колишнього мешкання, за адресою АДРЕСА_1 .
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 покладались на розсуд суду під час вирішення клопотання прокурора.
Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ризики на які послався прокурор не зменшилися від часу прийняття рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема ОСОБА_3 може переховуватися від суду, а також продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В контексті практики ЄСПЛ ризик вте чі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її репутацією, наявністю у неї постійного місця проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

На думку суду об`єктивно існує ризик ухилення від суду, оскільки у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні інкримінованого злочину йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Він обвинувачуються у вчиненні тяжкого корисливого злочину стосовно особи похилого віку ОСОБА_8 , 1939 р.н., з застосуванням насилля стосовно потерпілої. До того ж, злочин вчинено через короткий проміжок часу після звільнення обвинуваченого з місць позбавлення волі, де він відбував покарання за вчинення аналогічних корисливих злочинів. Обвинувачений ОСОБА_3 не має постійного місця проживання і вчинив злочин, тимчасово перебуваючи в м. Нікополі, в гостях у свого брата. Свідок ОСОБА_9 , яка є цивільною дружиною брата обвинуваченого вказала, що вилучений у них в житлі телевізор, викрадений у потерпілої ОСОБА_8 приніс саме обвинувачений. Крім того, жодна особа, зокрема і рідна сестра обвинуваченого ОСОБА_3 , за адресою проживання якої він повторно просить обрати йому домашній арешт, до тепер не звернулася до суду з клопотанням поручитися за нього і не надала згоду на спільне з ним проживання. У зв`язку з чим обґрунтовано існує ризик того, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення, що також в подальшому може спонукати його до переховування від суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що на даному етапі судового розгляду кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , який зможе запобігти існуванню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які послався прокурор у судовому засіданні і які, на думку суду, є до тепер дієвими. Обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлені.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив ОСОБА_3 розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та беручи до уваги те, що ОСОБА_3 не працює, утриманців не має і стосовно нього встановлено мінімальний розмір застави згідно п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України. в розмірі - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 43 940 грн. На переконання суду застава у сукупності з покладенням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, визначених судом раніше.

Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, а саме до 10 січня 2021 року.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у сумі кратній 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 43940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії, відповідно до рішення Конституційного суду України.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУВП 4 і вручити обвинуваченому ОСОБА_3 ..

Суддя: ОСОБА_1