Справа № 456/4705/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/718/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2020 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
встановила:
цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 121 КК України до шести років позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту затримання 18 вересня 2019 року.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Згідно вироку суду, 29 липня 2019 року, приблизно о 6:30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні кіоску «Транзит», що по вул. Галицькій, 7 в м. Стрию, Львівської області, під час словесного конфлікту, який виник раптово, схопив з прилавку кіоску ніж та маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, наніс два удари клинком ножа в праву половину грудної клітки та в праву надключичну ділянку ОСОБА_9 , при цьому спричинивши потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи, проникаюче ножове поранення надключичної ділянки грудної клітки справа, правобічний гемопневмоторикс, колото-різану рану непроникаючу проекції грудини, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по небезпеці для життя в момент заподіяння.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , цього ж дня близько 06.33 год. поблизу кіоску «Транзит», що по вул. Галицькій, 7 в м. Стрию, Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_10 , під час якого наніс один удар клинком ножа, який продовжував тримати в руці після нанесених ножових поранень ОСОБА_9 , в праву половину грудної клітки ОСОБА_10 , при цьому спричинивши потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи, проникаюче ножове поранення правої половини грудної клітки, гемопневмоторикс справа, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по небезпеці для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду несправедливим в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, оскільки таке не відповідає тяжкості інкримінованого злочину та особі обвинуваченого.

Зазначає, що суд першої інстанції поверхнево дослідив та не в повній мірі врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також дані, які характеризують особу винного.

Наголошує на порушенні судом принципів індивідуалізації покарання та диференціації кримінальної відповідальності.

Звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину та щиро розкаявся у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, усвідомив таке, критично оцінючи свою протиправну поведінку через її щирий осуд, активно сприяв розкриттю злочину.

Акцентує, що обвинувачений має малолітнього сина - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; до моменту застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він був офіційно працевлаштований в будівельній компанії Віп Альянс різноробочим та був єдиним годувальником в сім`ї, оскільки його цивільна дружина ОСОБА_12 , на той час ніде не працювала.

Також покликається на відсутність тяжких наслідків вчиненого злочину, молодий вік особи, яка вчинила злочин, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, за яким останній позитивно характеризується.

Окрім цього зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 здобув вищу освіту, закінчивши Львівський національний університет імені Івана Франка та в подальшому працював лаборантом у міжкафедральній лабораторії університету.

Вважає обставиною, яка пом`якшує покарання, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин.

Просить змінити вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2020 року в частині призначення покарання за ч.1 ст. 121 КК України та застосувавши ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам місцевий суд дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.
Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню суспільної небезпеки та даним про особу винного.
Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого. При цьому, місцевий суд врахував і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зазначивши це в мотивувальній частині вироку та призначив таке, наближене до мінімального, передбаченого санкцією статті.
Ті, пом`якшуючі покарання обставини, на які покликається захисник обвинуваченого у своїй апеляційній скарзі, місцевим судом теж враховані.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про застосування до останнього положень ст. 69 КК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2020 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4