Єдиний унікальний номер 730/428/20
Номер провадження 1-кп/728/185/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників обвинуваченого -адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач кримінальне провадження за № 0000116 від 14.03.2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, маючого на утриманні 91-річну бабусю, працюючого оператором на АЗС «Укрнафта» в м. Київ, групи інвалідності не маючого, раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2020 року близько 22 год. 20 хв., ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи неподалік магазину «Світанок» в м. Борзна Чернігівської області по вул. Садовій, під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_9 4 удари руками та ногами по голові, у результаті чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді внутрічерепної травми - садна, синців, забійної рани обличчя, крововиливу в м`які тканини голови, перелому луски та пірамідки правої скроневої кістки, крововиливу під тверду мозкову оболонку правої півкулі мозку, дифузних субарахноідальних крововиливів, вогнища забою головного мозку в правій тім`яній та скроневій долях, один удар ногою в грудну клітку, в результаті чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, закритих переломів 7,8,9 ребер справа, один удар рукою в праве передпліччя та один удар ногою в ліву гомілку, в результаті чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна правого передпліччя та лівої гомілки, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в реанімаційному відділенні Чернігівської обласної лікарні.
Згідно висновку експерта № 239 від 16.04.2020 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя та мають прямий причинно-наслідковий зв`язок з настанням смерті.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнав і пояснив, що відпочивав з ОСОБА_10 та вживали спиртне. До них підійшов ОСОБА_11 , який перебував у нетверезому стані та мав подряпину на голові з якої текла кров, і наніс йому два удари по голові, в результаті чого він упав на сміттєвий бак. Після цього він піднявся і почав відштовхувати Дзюбу, в якого була викрутка в руках. Внаслідок нанесених Дзюбою ударів, у нього була розбита голова на ніс, про що він повідомляв поліцію. Він захищався від ОСОБА_11 і лише збив його з ніг, але жодних ударів по голові не наносив і взагалі не бив його. Тілесних ушкоджень, від яких настала смерть потерпілого, не наносив. Вважає, що свідок ОСОБА_10 давав пояснення під тиском працівників поліції. Він особисто чув як працівники поліції погрожували ОСОБА_10 і змушували давати потрібні показання. Свідок ОСОБА_12 , на його думку, також говорить неправду і підтримує поліцію, так як на даний час відбуває покарання з іспитовим строком. Заявленого потерпілим цивільного позову на суму 1000000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди не визнав повністю, оскільки не вважає себе винним, так як чинив самозахист.

Допитана за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_13 в судовому зсіданні показала, що ОСОБА_6 доводиться їй внуком, якого вона виростила змалку, так як він є сиротою. Охарактеризувала його лише з позитивної сторони. Він працював в м. Києві та допомогав їй по господарству, так як вона потребує стороньої допомоги.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, його вина підтверджується наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що не був особисто свідком побиття його брата ОСОБА_9 , проте зі слів сторонніх осіб йому стало відомо, що ОСОБА_9 перебуває в реанімації в зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень. Вважає, що такою втратою рідного брата йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 1000000 гривень. Просив призначити покарання обвинуваченому відповідно до закону.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 13.03.2020 року біля 22.15 години проїжджав велосипедом повз магазин «Світанок» м. Борзна. Почув, що за столиком говорив ОСОБА_15 , до якого він підійшов з метою взяти запальничку. ОСОБА_16 разом з ОСОБА_10 вживали спиртне. ОСОБА_9 підійшов одночасно з ним до ОСОБА_17 . Між ними відбулася розмова на підвищених тонах, вони висловлювалися нецензурно, а потім розпочалася бійка. Першим ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_16 і останній внаслідок поштовху упав в бак для сміття. У відповідь ОСОБА_17 ударив ОСОБА_9 кулаком в груди, від чого останній упав. Далі ОСОБА_16 правою ногою наніс по голові чотири чи п`ять ударів ОСОБА_9 . Останнього посадили на лавку і суперечка продовжувалася. Він особисто запропонував ОСОБА_9 йти додому, але він ще раз покликав ОСОБА_17 з метою поговорити. Розмова між ними тривала протягом 3-4 хвилин, ОСОБА_9 обізвав ОСОБА_6 нецензурними словами, внаслідок чого останній наніс удар в область підборіддя ліктем правої руки ОСОБА_9 , який упав без свідомості. Через деякий час приїхала співмешканка ОСОБА_11 - ОСОБА_18 з двома дітьми і зятем, поліція та швидка допомога. Також зазначив, що коли ОСОБА_9 перший раз підходив до ОСОБА_16 , то в нього була розсічена брова. Він особисто, на прохання невідомого йому чоловіка, допомагав підняти ОСОБА_9 перед тим як останній підходив до ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що 13.03.2020 року разом з ОСОБА_6 біля 20.00 години прийшли до магазину «Світанок», де відпочивали за столиком на подвір`ї та вживали спиртне. Згодом до них підійшов ОСОБА_20 , який перебував у нетверезому стані та обкачаний, і почав ображати нецензурними словами ОСОБА_6 , а потім штовхнув його. Від поштовху ОСОБА_21 упав в корзину для сміття. Зі змісту їх розмови він зрозумів, що конфлікт виник через якийсь велосипед. Вони зчепилися між собою, внаслідок чого він особисто упав за стіл. Після цього ОСОБА_11 збирався піти, а потім ще раз покликав ОСОБА_16 . Бачив, як приїхали якісь жінки і кричали ОСОБА_17 «що ти наробив?». Почувши крики, він пішов звідти. Вважає, що ініціатором даного конфлікту був саме ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показала, що 13.03.2020 року святкували день її народження в кафе, де був присутнім також і ОСОБА_20 зі своєю співмешканкою ОСОБА_18 . ОСОБА_23 . Вживав спиртне, перебував в адекватному стані, ні з ким не конфліктував. Після святкування, приблизно на початку 21.00 години, вони розійшлися. Дзюба пішов разом з дружиною додому. Прийшовши додому, вона вирішила поїхати до ОСОБА_18 з метою відвезти пляшки. Остання повідомила, що ОСОБА_11 по дорозі з кафе пішов купити цигарок і не повернувся протягом 40 хвилин, в зв`язку з чим зателефонувала йому. Останній не відповів їй, але його телефон автоматично ввімкнувся і ОСОБА_18 почула по телефону, що відбувається бійка. Вони з ОСОБА_18 відразу поїхали на місце події. З ними також поїхали внуки останньої - ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , 18 та 19 років. Під`їхавши на місце, вийшов ОСОБА_16 і спитав «а ви чого тут?» і сказав, що ОСОБА_11 він не бив, при цьому просив не викликати поліцію. Хтось із дівчат ОСОБА_24 чи ОСОБА_25 викликали швидку та поліцію. Як наносив ОСОБА_26 тілесні ушкодження, вона особисто не бачила.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показала, що 13.03.2020 року, разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_9 була присутня на дні народження ОСОБА_22 в кафе. ОСОБА_9 вживав спирне, ні з ким не конфліктував, не падав, не мав жодних тілесних ушкоджень. Загалом може охарактеризувати його, як неконфліктну людину. Жодного разу не бачила його п`яним. Після 20.00 години вони розійшлися з кафе і після цього ОСОБА_9 не бачила. Останній мав добрі стосунки зі своїм братом ОСОБА_5 та сином. Під час похорону у гробі ОСОБА_9 лежав у шапці, обличчя було пошкоджене, ніс побитий.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що протягом останніх 12 років співмешкала з ОСОБА_9 . Раніше був випадок, коли ОСОБА_16 побив Дзюбу і забрав у нього велосипед. Так як бабуся ОСОБА_6 заплатила їм 1000 гривень з метою уникнення ним відповідальності, тому вони забрали заяву з поліції. 13.03.2020 року разом з ОСОБА_9 вони перебували в кафе м. Борзна на дні народження ОСОБА_22 , де ОСОБА_9 вживав спиртне, але ні з ким не конфліктував, звідки пішли після 20.00 години. По дорозі ОСОБА_9 пішов купити цигарок, а вона повернулася додому. Хвилин через 30 до неї приїхала ОСОБА_22 . Так як ОСОБА_9 не повернувся до даного часу, вона зателефонувала йому на мобільнй телефон, який автоматично ввімкнувся, незважаючи на те, що ОСОБА_28 не відповів їй. В телефоні почула розмову між ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , в ході якої останній наказував купити подарунок його бабусі. Зі змісту даної розмови вона зрозуміла, що мова йде за ті 1000 гривень, які бабуся ОСОБА_6 сплатила їм. Разом з ОСОБА_22 та внучками ОСОБА_24 і ОСОБА_29 , вони поїхали шукати ОСОБА_9 . Під`їхавши до магазину, побачили ОСОБА_16 і ОСОБА_12 , а Малюшинський втік. ОСОБА_9 лежав під парканом без свідомості. Вони викликали поліцію та швидку і ОСОБА_9 забрали в Борзнянську лікарню, а потім реанімобілем доставили в обласну лікарню м. Чернігова. На похороні бачила, що ОСОБА_9 був дуже побитий.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України підтверджується також матеріалами кримінального провадження, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 14.03.2020 року, відповідно до якого 13.03.2020 року до Борзнянського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява від ОСОБА_18 про те, що неподалік магазину «Світанок» в м. Борзна ОСОБА_30 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , 1956 року народження у вигляді черепно - мозкової травми, СГМ, внутрішньо- черепна гематома, який знаходиться у комі другого ступеня (а.к.п. 1-3);

- рапортом старшого інспектора-чергового Бахмацького ВП ОСОБА_31 від 13.03.2020 року, зі змісту якого вбачається, що 13.03.2020 року о 23.21 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.03.2020 року о 23.21 год. за адресою м. Борзна провулок Пантелеймона Куліша, 4, заявниця ОСОБА_18 повідомила, що наочно відомі три чоловіки побили її чоловіка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться в Борзнянській ЦРЛ без свідомості. Били руками, ногами. Зустріли на вулиці та побили. Разом не відпочивали. Заявниця знайшла чоловіка на вулиці, лежав на землі, поряд стояли чоловіки, які його побили. Нічого не вкрали (а.к.п 8);

- рапортом старшого інспектора-чергового Бахмацького ВП ОСОБА_31 від 13.03.2020 року, зі змісту якого вбачається, що 14.03.2020 року о 7 год 16 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.03.2020 року о 07.15 годині до Чернігівської обласної лікарні швидкою доставлено з Борзнянської ЦРЛ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 . Діагноз: черепно - мозкова травма, СГМ, внутрішньо-черепна гематома, кома другого ступеня. Обставини: в м. Борзна біля магазину «Світанок» побили відомі. Реанімація. Є загроза життю (а.к.п. 9);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.03.2020 року, зі змісту якого вбачається, що при зверненні до правоохоронних органів ОСОБА_18 вказала, що 13.03.2020 року неподалік магазину «Світанок» в м. Борзна близько 22.00 години ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_32 (а.к.п. 15) (як було встановлено в судовому засіданні «Саркісян» це попереднє прізвище обвинуваченого ОСОБА_16 );

- лікарським свідоцтвом про смерть за № 276, виданим 16.03.2020 року, зі змісту якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_9 , 1959 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є внутрішньочерепна травма з переломами кісток основи черепа (а.к.п. 24);

- протоколом проведення слідчого експерименту та відозаписом до нього від 14.03.2020 року за участю свідка ОСОБА_14 , під час якого останній детально розповів та показав за яких обставин та яким чином обвинувачений ОСОБА_6 наносив ОСОБА_9 тілесні ушкодження неподалік магазину «Світанок» м. Борзна (а.с. 46-а);

- висновком експерта за № 158 за результатами проведення судово-імунологіної експертизи, яка проводилася в період з 03.04.2020 року по 09.04.2020 року, відповідно до якого: у слідах на спортивній кофті (об № 1), на комбінезоні (об. № 2,3,4), на лівому кросівку (об. № 6), вилучених у ОСОБА_33 знайдено кров людини, при серологічному дослідженню якої за системою АВО виявлено наступне:

- у слідах (об. № 1,2,4) виявлено антигени А і Н, які могли походити від особи (осіб) з групою крові А(І), з ізогемаглютигіном анти-В з супунтім або без супутнього антигена Н, в тому числі і від громадянина ОСОБА_6 . Походження антигену Н не виключається і від домішку крові трупа ОСОБА_9 ;

- у слідах (об. № 3, 6) виявлено лише антиген Н, який, як основний міг походити від особи (осіб) з групою крові 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі і від трупа ОСОБА_9 . Даних за походження крові в цих слідах від громадянина ОСОБА_6 не отримано. У слідах на правому кросівку (об. № 5) кров не виявлено (а.к.п. 76-79);

- висновком експерта за № 239 за результатами проведення судово-медичної експертизи, яка проводилася в період з 16.03.2020 року по 16.04.2020 року, відповідно до якого: при експертизі трупа були виявлені наступні тілесні ушкодження: внутричерепна травма-садна, синці, забійна рана обличчя, крововиливи в м`які тканини голови, перелом луски та пірамідки правої скроневої кістки, крововиливи під тверду мозкову оболонку правої півкулі мозку, дифузні субарахноідальні крововиливи, вогнища забою головного мозку в правій тім`яній та скроневій долях; закрита травма грудної клітки - закриті переломи 7, 8, 9 ребер справа; садна правого передпліччя та лівої гомілки. Вважає, що тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів (індивідуальні властивості яких на виявлених ушкодженнях не відобразились) 13.03.2020 року за механізмом удару та тертя. Ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми не могли виникнути під час падіння на площині, мають прямий причинний зв`язок з причиною смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя. Ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки могли утворитись як від удару в грудну клітку так і при падінні на предмет з обмеженою поверхнею, мають ознаки ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Садна правого передпліччя та лівої гомілки утворились за механізмом тертя, могли утворитись в тому числі при падінні на площині, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок набряку головного мозку, який розвинувся внаслідок внутричерепної травми з забоями головного мозку та переломами кісток черепа. Наведений висновок підтверджується наявністю наступних патологічних проявів: речовина мозку на розрізах липне до ножа, виявлені смуги вдавлення від крил клиновидної кістки та великого потиличного отвору. Враховуючи дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ, смерть його могла настати в час, вказний в історії хвороби (17.30 год. 15.03.2020 року).

При експертизі виявлені ознаки не менше як чотирьох травматичних впливів в ділянку голови, не менше як одного травматичного впливу в ділянку грудної клітки справа, по одному травматичному впливу в ділянку правого передпліччя та лівої гомілки. Встановити за наявними судово-медичними даними позу потерпілого та його взаєморозташування з нападником не представляється можливим. В наданих медичних документах відсутні результати аналізів крові та сечі на вміст алкоголю. При судово-токсикологічній експертизі субдуральної гематоми від трупа ОСОБА_9 , 1959 року народження, етанол не виявлено (а.к.п. 112-119).

Невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та його позицію в судовому засіданні з приводу самозихисту від дій ОСОБА_9 , суд розцінює як спосіб уникнути кримінальної відповідальності.

При цьому суд також враховує кількість ударів, які ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 у життєво важливий орган - голову руками та ногами, які не є співмірними із діяннями останнього щодо ОСОБА_6 у виді поштовхів. За таких обставин не заслуговують на увагу доводи захисника з приводу невірної кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого та перекваліфікацію його дій на вбивство через необережність чи перевищення меж необхідної оборони.

Також суд не приймає до уваги доводи захисника з приводу того, що ОСОБА_6 не міг нанести зазначені тілесні ушкодження у зв`язку з отриманою у 2018 році травмою лівої руки, оскільки факт нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень руками підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 .

Згідно висновку експерта за № 862 від 10.09.2020 року, яка проводилася за клопотанням сторони захисту, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок набряку головного мозку, який розвинувся внаслідок внутричерепної травми, а не в результаті проведеного лікування у вигляді декомпресійної краніотомії, видалення субдурального крововиливу та вогнища геморагічного забою головного моку. Хірургічне втручання у вигляді декомпресійної краніотомії було проведене за життєвими показами, тобто для рятування життя пацієнта. Прогноз щодо життя в разі непроведення вказаного оперативного втручання в даному випадку вкрай неблагоприємний (а.с. 136-144).

Проаналізувавши вищенаведені докази разом з матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, його характер, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює, не одружений, вину не визнав та не розкаявся у скоєному, добровільно не відшкодував шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, а також думку потерпілого, який просив призначити покарання відповідно до закону.

За висновком судово-психіатричного експерта № 257 та 258 від 14.05.2020 року у ОСОБА_6 на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також на теперішній час, ознак психічного захворювання не виявлено. За своїм психічним станом він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється і примусові заходи медичного характеру йому не показані. У ОСОБА_6 не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів з синдромом залежності, у зв`язку з чим протиалкогольне лікування йому не показане (а.к.п. 120-126).

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_6 характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, а також висновку органу з питань пробації, суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення.

Відповідно до протоколу затримання від 14.03.2020 року ОСОБА_6 затриманий за підозрою у вчиненні злочину 14.03.2020 року о 10 годині 30 хвилин (а.к.п. 25). Ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду від 16.03.2020 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжий захід у виді тримання під вартою в Чернігівському СІЗО, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався.
Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України «Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння».

В підготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000000 гривень з посиланням на тяжкість страждань, які він переніс у зв`язку з втратою рідного брата.

Відповідно до ст. 23 ЦК України «Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно віх характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості».

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині) батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Суд зазначає, що кримінально процесуальне законодавство передбачає ширше коло осіб, які можуть бути визнані потерпілими від злочину.
Відповідно до частини 6 статті 55 КПК, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 КПК близькими родичами та членами сім`ї є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
За обставин цієї справи суд не вважає за необхідне вирішувати питання про застосування статті 1168 ЦК до ситуації завдання шкоди внаслідок вчинення злочину.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 доводився померлому ОСОБА_9 рідним братом, що підтверджується копіями свідоцтва та актового запису про народження.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин.
Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов на суму 1000000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, в розмірі 100 000 гривень з урахуванням глибини його душевних страждань.

При визначенні її розміру, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд враховує, що ОСОБА_5 втратив рідного брата, з яким проживав окремо та періодично підтримував родинні стосунки.

При цьому суд також приймає до уваги, що конфлікт розпочав сам ОСОБА_9 , який образливо висловлювався на адресу обвинуваченого та штовхав його, а останній, втративши контроль за своєю поведінкою, наніс у відповідь декілька ударів, внаслідок яких настала смерть потерпілого.
В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню з урахуванням положень ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк тримання його під вартою і початок строку відбуття ним покарання слід рахувати з 14 березня 2020 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 100 000 (сто тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази: опечатану картонну коробку з вмістом в ній вилученого взуття та одягу під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , а саме: кофти синьо - сірого кольору, комбінезона, кросівок зі слідами, схожими на кров, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області передати обвинуваченому ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику потерпілому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1