Справа № 545/3221/20
Провадження № 1-в/545/654/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Божковська
ВК (№16)» ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про приведення вироку Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року, відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства, -

В С Т А Н О В И В :

26.11.2020 року до суду надійшло подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про приведення вироків Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року та Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2017 року відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ.
В судове засідання представник Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» надав заяву в якій подання підтримав, просила задовольнити та розглядати справу без його участі.
Прокурор не заперечував проти задоволення подання, просив задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 надав заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримав просив задовольнити.
Суд вивчивши матеріали подання, особову справу засудженого ОСОБА_5 приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2017 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання звільнено із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 3 (три) роки.
Покладено на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1, 2 ст. 76 КК України, зобов`язавши його:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.309 КК України кваліфіковані як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01.06.2018 року скасовано звільнення ОСОБА_5 , від відбування покарання із випробуванням, призначеного вироком Ірпінського міського суду від 11.09.2017 р., та направлено його для відбування призначеного покарання.
Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_5 .
Крім того, вироком Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11 вересня 2017 року та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 16 червня 2020 року. Взято ОСОБА_5 під варту в залі суду.
Дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.309 КК України кваліфіковані як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.
01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким диспозицію частини 2 статті 309 КК України було змінено та викладено у наступній редакції: «Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах».
Повторність, як кваліфікуюча ознака ч. 2 ст. 309 КК України була вилучена із диспозиції зазначеної статті.
Диспозиція ч. 1 ст. 309 КК України встановлює відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Санкція ч. 1 ст.309 КК України в редакції чинній з 01.07.2020 року передбачає максимальний вид покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.
Санкція ч. 2 ст.309 КК України в редакції чинній з 01.07.2020 року передбачає максимальний вид покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
За таких обставин, дії ОСОБА_5 , за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року, необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.
Покарання призначене вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі підлягає приведенню у відповідність до діючої редакції Кримінального кодексу України (в редакції Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), шляхом зниження призначеного покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону, тобто до 3 (трьох) років позбавлення волі.
Кваліфікація дій ОСОБА_5 у вироку Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України відповідає чинній редакції кримінального закону та підлягає залишенню без змін.
Покарання призначене ОСОБА_5 вироком Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року за ст. 309 ч. 2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі підлягає приведенню у відповідність до діючої редакції Кримінального кодексу України (в редакції Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), шляхом перерахування призначеного покарання у виді позбавлення волі на покарання за ст. 309 ч. 1 КК України у виді обмеження волі.
Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_5 на підставі ч. 1 ст. 71 КК України слід призначити за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань призначеного за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року
та невідбутого покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11 вересня 2017 року.
Керуючись ст. ст. 5, 72, 74, ст. 309 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про приведення вироків Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року та Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2017 року відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ. - задовольнити.
Викласти перший абзац резолютивної частини вироку Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2017 року в такій редакції:
«Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.»
В іншій частині вирок Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2017 року залишити без змін.
Вказати у вироку Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року, що ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (замість ч.2 ст.309 КК України) за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років обмеження волі.
Викласти перший абзац резолютивної частини вироку Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року в такій редакції:
« ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років обмеження волі.»
Викласти другий абзац резолютивної частини вироку Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року в такій редакції:
«На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11 вересня 2017 року у відповідності із ст.72 ч.1 КК України із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
В іншій частині вирок Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1