ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 5-4038к05Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/385/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку викоання вироку
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 11-кп/817/385/20 за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 06.10.2020 року про відмову у звільненнні достроково від покарання у виді довічного позбавлення волі та заміні його на більш мяке щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , вироком апеляційного суду Херсонської області від 18.10.2017 року засудженого за п.п.1,7,12 ч.2 ст.115,ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.206, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185, ст.257, ст.15, ч.3 ст.152, ч.1 ст.263, ч.5 ст.185 КК України до довічного позбавлення волі з кофіскацією всього належного йому на праві власності майна,-

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення умовно достроково від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі або заміну його більш мяким відмовлено.

В апеляційній скарзі захисник засудженого просить ухвалу суду скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставнам провадження та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання засудженого про звільнення його від призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі умовно-достроково або замінити невібуту частину покарання більш мяким.

Мотивує скаргу тим, що ОСОБА_8 відбув 22 роки 7 місяців призначеного покарання, а тому вважає що відповдіно до практики ЄСПЛ відпали обгрунтовані підстави для його подальшого тримання в установі виконання покарання, оскільки це суперечить ст.3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст.28 Конституції України.

Також зазначає що судом не враховано позитивну характеристку його підзахисного з УПВ, а вважає ОСОБА_8 довів своє виправлення у звязку з чим йому слід замінити довічне позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 20 років.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з викладних у ній мотивів, прокурора, який вважає рішення суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Крім того, вказує що в УВП значно погіршився стан здоровя ОСОБА_8 , йому встановлено другу групу інвалідності, однак, належний медичний нагляд йому не забезпечується.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком апеляційного суду Херсонської області від 18.10.2007 року ОСОБА_8 засудженого за п.п.1,7,12 ч.2 ст.115,ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.206, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185, ст.257, ст.15, ч.3 ст.152, ч.1 ст.263, ч.5 ст.185 КК України до довічного позбавлення волі з кофіскацією всього належного йому на праві власності майна, вирок вступив в законну силу 21.10.2008 року.

ОСОБА_8 почав відбувати покарання за вказаним вироком суду 03.12.2016 року в ДУ Чортківська УВП №26, на час звернення з клопотанням відбув 22 роки 7 місяців позбавлення волі.

Протягом часу перебування під вартою в Чортківській УВП №26 він допустив порушення вимог режуму відбування покарання, за яке був притягнутий до дисциплінарної відповідлаьності, стягнення погашене, заохочень не мав.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції праналізував норми законодавства, які регулюють питання перегляду покарання у виді довічного позбавлення волі, зокрема:

Норму ч.1 ст.152 КВК України відповідно до якої підставою для звільнення від відбування покарання є відбуття строку покарання, призначеного вироком суду, акт про помилування, умовно-дострокове звільнення, ст.ст.81,82 КК України, які регулюють порядок звільнення осіб, які вчинили особливі тяжкі злочини та відбувають покарання у виді позбавлення волі, умовно-достроково та заміну його більш мяким, у випадку відбуття ними не менше двох третин покарання, а також п.п.3,4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2006 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ч.1 ст.81 КК України та заміни невідбутої частини покарання більш мяким на підставі ч.1 ст.82 КК України осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк та ст.87 КК України якою визначено право Президента України здійснювати помилування індивідуально визначеної особи та можливість заміни засудженому актом про помилування призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти пяти років або повного чи часткового звільнення від основного і додаткового покарань, що регулюється п.п.2-5,9 Положення Про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21.04.2015 року № 223/2015 .

Отже, відмовляючи засудженому у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання умовно достроково суд першої інстанції виходив з того, що нормами Кримінального кодексу України визначені підстави для умовно-дострокового звільнення засудженої особи від відбування призначеного покарання або ж заміни не відбутої частини покарання більш мяким та саму процедуру розгляду таких питань, при цьому виходив з вимоги визначеності правової норми, закріпленої у рішенні Конституційного суду України від 29 червня 2010 року у справі за Конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях покладає обовязок на державу відповідача провести реформу системи перегляду вироків відносно осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а не обовязок суду усувати певні законодавчі прогалини своїм рішенням, прийшов до вірного висновку про те, що відносно осіб засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі суд повинен діяти у межах компетенції визначеної законодавством України та нормами міжнародного права, керуючись принципом законності, оскільки права звільнення судом засудженої до довічного позбавлення волі особи від призначеного покарання умовно-достроково у законі не закріплено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, у звязку з чим вважає доводи апелянта такими що не заслуговують на увагу .

Крім того, колегія суддів враховує, що чинним законодавством гарантована та передбачена можливість надання особам, що відбувають покарання у виді позбвалення волі, належної медичної допомоги та стаціонарного лікування в спеціалізованих закладах МОЗ з орієнтовного переліку, де керівництвом установи виконання покарання забезпечується цілодобова охорона особи, узятої під варту.

Отже, підстави для задоволення апеляції захисника засудженого та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючсиь ст.ст.404,407,419 , колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисинка засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 6.10.2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді