УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0001981 внесеного до ЄРДР 11.11.2020, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Любомля, Любомльського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
13.11.2020 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001981 від 11.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 11.11.2020 близько 10 години 40 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Renault Clio », д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шевченка, 14-А, в місті Вінниці, був зупинений працівниками екіпажу «Юнкер106» БУПП у Вінницькій області ДПП, а саме: поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_7 та поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції ОСОБА_8 , які були одягнені у формений одяг та згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту.

Працівники поліції, підійшовши до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_4 , відповідно до положень ч. 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», виконуючи свої службові обов`язки, з метою перевірки документів та встановлення особи, представились останньому та показали свої службові посвідчення.

У подальшому в ході спілкування з ОСОБА_4 поліцейські виявили, що останній був схожий на такого, що перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, а тому запропонували йому ( ОСОБА_4 ) відповідно до вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому роз`яснили порядок проходження огляду, однак, останній ( ОСОБА_4 ) відмовився. В результаті чого працівниками поліції, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) було складено даний протокол на ОСОБА_4 .

У відповідь на це близько 12.20 год. ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння по вул. Шевченка, 14-А, в місті Вінниці, почав виражати своє невдоволення, реагувати агресивно, при цьому виражатися в сторону поліцейських нецензурною лайкою, погрожувати їм, плювати на складений протокол, на що отримав від працівників поліції зауваження про недопустимість такої поведінки.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є співробітниками правоохоронного органу, які виконують свої службові обов`язки, продовжував поводити себе агресивно та почав чинити активну фізичну протидію виконанню вказаними поліцейськими службових обов`язків, а саме дістав зі своєї сумки призначений для нанесення тілесних ушкоджень газовий балончик «Терен-4», погрожуючи при цьому застосувати його та тримаючи його у правій руці готовим до застосування.

Далі поліцейський ОСОБА_7 неодноразово висловив ОСОБА_4 вимогу припинити свої протиправні дії та покласти газовий балончик, на що ОСОБА_4 не відреагував. Тоді поліцейський ОСОБА_7 , намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_4 , спробував здійснити його затримання на підставі ст. 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Коли ОСОБА_7 , попередивши ОСОБА_4 про такі свої дії, наблизився до останнього та почав відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосовувати до нього спеціальний засіб, ОСОБА_4 умисно, з метою перешкодити ОСОБА_7 привів у дію газовий балончик, який тримав у руці, розпиливши його в обличчя ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_4 було затримано працівниками поліції.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 поліцейському взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП старшому сержанту поліції ОСОБА_7 згідно довідки ВОР КНП «ВОКЛ ім. Пирогова ВОР» за № 5980 від 11.11.2020 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви та рогівки I ступеня обох очей.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2020 близько 10 години 40 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Renault Clio », д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шевченка, 14-А, в місті Вінниці, був зупинений працівниками екіпажу «Юнкер106» БУПП у Вінницькій області ДПП, а саме: поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_7 та поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції ОСОБА_8 , які були одягнені у формений одяг та згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту.

Працівники поліції, підійшовши до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_4 , відповідно до положень ч. 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», виконуючи свої службові обов`язки, з метою перевірки документів та встановлення особи, представились останньому та показали свої службові посвідчення.

У подальшому в ході спілкування з ОСОБА_4 поліцейські виявили, що останній був схожий на такого, що перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, а тому запропонували йому ( ОСОБА_4 ) відповідно до вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому роз`яснили порядок проходження огляду, однак, останній ( ОСОБА_4 ) відмовився. В результаті чого працівниками поліції, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) було складено даний протокол на ОСОБА_4 .

У відповідь на це близько 12.20 год. ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння по вул. Шевченка, 14-А, в місті Вінниці, почав виражати своє невдоволення, реагувати агресивно, при цьому виражатися в сторону поліцейських нецензурною лайкою, погрожувати їм, плювати на складений протокол, на що отримав від працівників поліції зауваження про недопустимість такої поведінки.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є співробітниками правоохоронного органу, які виконують свої службові обов`язки, продовжував поводити себе агресивно та дістав зі своєї сумки призначений для нанесення тілесних ушкоджень газовий балончик «Терен-4», погрожуючи при цьому застосувати його та тримаючи його у правій руці готовим до застосування.

Далі поліцейський ОСОБА_7 неодноразово висловив ОСОБА_4 вимогу припинити свої протиправні дії та покласти газовий балончик, на що ОСОБА_4 не відреагував. Тоді поліцейський ОСОБА_7 , намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_4 , спробував здійснити його затримання на підставі ст. 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Коли ОСОБА_7 , попередивши ОСОБА_4 про такі свої дії, наблизився до останнього та почав відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосовувати до нього спеціальний засіб, ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи, що перед ним поліцейський, з метою нанесення шкоди здоров`ю ОСОБА_7 та заподіяння йому тілесних ушкоджень, привів у дію газовий балончик, який тримав у руці, розпиливши його в обличчя ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_4 було затримано працівниками поліції.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 поліцейському взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП старшому сержанту поліції ОСОБА_7 згідно довідки ВОР КНП «ВОКЛ ім. Пирогова ВОР» за № 5980 від 11.11.2020 заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви та рогівки I ступеня обох очей.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Любомля, Любомльського району, Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,-

12.11.2020 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 доводиться наступними матеріалами, які перебувають в кримінальному провадженні:

протоколом огляду місця події;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

протоколом допиту (додаткового допиту) свідка ОСОБА_8 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

довідкою ВОР КНП «ВОКЛ ім. Пирогова ВОР» за № 5980;

протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При обранні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , тимчасово не працюючий, за постійним місцем проживання не зареєстрований, останньому повідомлено про підозру у вчинені двох нетяжких злочинів, санкція яких передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до п`яти років. За таких обставин ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні двох нетяжких злочинів із застосуванням насильства, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 183, ч. 1 ст. 182 КПК України прошу не визначати йому розмір застави.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 нетяжких злочинів та ризиків визначених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, з урахуванням ризиків, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, суду пояснила, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 вчинив два кримінальні правопорушення, підозрюється у вчиненні середньої тяжкості злочинів, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 проживає на території Волинської області, не працює, не одружений, навчається.

Проте, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні умисних середньої тяжкості кримінальних правопорушень. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, характер та обставини вчинення кримінальних правопорушень, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати заставу щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 16 години 47 хвилин 09 січня 2021 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 09 січня 2021 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя