Справа № 288/1418/17
Провадження № 1-кп/288/18/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 06 жовтня 2017 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта середня, працює в ТОВ «Чери Суши» - на посаді кухара, на утриманні має одну малолітню дитину, громадянка України, українка, раніше не судима,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2017 року, близько 15 години 30 хвилин, у житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

У ході даного конфлікту, ОСОБА_9 покинув будинок та вийшов на територію домогосподарства. В цей час, ОСОБА_5 вирішила зупинити свого чоловіка ОСОБА_9 , який направлявся в бік виходу з домогосподарства та повернути його додому. З цією метою, реалізуючи свій задум, ОСОБА_5 взяла на кухні ніж з руків`ям чорного кольору, щоб залякати ОСОБА_9 вважаючи, що за наявності ножа у її руках ОСОБА_9 не буде здійснювати до ОСОБА_5 будь - які фізичні посягання.

В подальшому, ОСОБА_5 почала наздоганяти ОСОБА_9 та просити повернутися до будинку, на що ОСОБА_9 її проігнорував та відштовхнув, а ОСОБА_5 тримаючи в руці ніж, впала на землю на правий бік, поблизу воріт на території їх домогосподарства, а ОСОБА_9 не наносячи будь яких ударів, схопив правою рукою ОСОБА_5 за шию, лівою за волосся, декілька разів, шарпнувши її до землі, не контактуючи її з поверхнею. В цей час, у ОСОБА_5 раптово виник умисел на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи можливість уникнути сутички з ОСОБА_9 , перебуваючи на землі тримаючи в правій руці ніж, розвертаючись, умисно нанесла один удар ножем нижче коліна правої ноги ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесне ушкодження по передньо - зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині, в косо - вертикальному положенні веретеноподібної форми рана верхній кінець якої загострений, нижній заокруглений, з відносно рівними краями в просвіті яких зяють м`які тканини гомілки; ранений канал починаючи від ушкодження на зовнішній поверхні правої гомілки прямує крізь товщу м`язів, минаючи між велико - та малогомілковими кістками в верхній третині з ушкодженням малогомілкової артерії та повним розсіченням підколінної артерії доходячи до м`яза довгого згинача пальців, де слід губиться. Дані тілесні ушкодження маючу ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .

Смерть ОСОБА_9 настала від колото - різаного поранення правої гомілки, що супроводжувалося ушкодженнями малогомілкової та підколінної артерії та ускладнилося масивною зовнішньою крововтратою.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України не визнала та пояснила, що 06 жовтня 2017 року вона з ОСОБА_9 приїхали електропоїздом з роботи, їхавши по дорозі додому, заїхали в селі Андрушки до магазину, купили пляшку горілки та продукти харчування, сиділи в автомобілі випивали та розмовляли. Після цього під`їхали до свого будинку, потім дома пили каву та збирались йти до дитячого садочку по дитину. В будинку ОСОБА_9 почав її шарпати та наносити тілесні ушкодження. Її мати підбігла щоб їх розборонити, він відштовхнув матір на диван, а вона впала на підлогу, і коли вона лежала на підлозі він наніс їй удар по нирці. Вона піднялась і запитала його за що він її б`є? ОСОБА_9 підійшов до неї, взяв її за коси та відштовхнув і пішов на вулицю в сторону воріт. Вона побігла за ним. Біля воріт він схватив її за одяг і вдарив об ворота, вона упала, закрилась руками і він наносив їй удари по тулубу, на деякий час вона втратила свідомість. Коли вона прийшла до тями то побачила, що біля неї лежить ніж з плямами крові і сліди крові від воріт до будинку. Під навісом будинку на дивані сидів ОСОБА_9 і на ньому була кров. Він був майже без свідомості. Вона з матір`ю почали надавати йому допомогу та викликами карету швидкої медичної допомоги. Вона не пам`ятає чи наносила тілесні ушкодження ОСОБА_9 . В будинку вона брала ніж в руки, щоб захистити себе. По дорозі до Попільнянської ЦРЛ в кареті швидкої медичної допомоги ОСОБА_9 помер. Крім того, ОСОБА_5 зазначила, що умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 у неї не було.

Обвинувачена свою винуватість не визнала, але її винуватість доведена в судовому засіданні слідуючими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 06 жовтня 2017 року йому ввечері зателефонували родичі з смт. Попільня та повідомили, що його син ОСОБА_9 загинув. Він вранці 07 жовтня 2017 року приїхав в смт. Попільня і його син був у морзі Попільнянської ЦРЛ. Коли його син проживав з ОСОБА_5 то він з ним мало спілкувався і не може сказати як вони проживали. Відносно міри покарання просить покарати по закону;

- показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що він працює шофером карети швидкої медичної допомоги і після обіду надійшов виклик до диспетчера швидкої допомоги Попільнянської ЦРЛ, що необхідно їхати в село Андрушки, Попільнянського району, Житомирської області до чоловіка з тілесними ушкодженнями. Швидку медичну допомогу викликала літня жінка, коли він приїхав то побачив, що в чоловіка, який сидів на дивані біля будинку, виявили різану рану на нозі, було багато крові і його забрали до лікарні. Потерпілий нічого не говорив. В дворі стояла ОСОБА_5 ;

- показами свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він працює фельдшером швидкої медичної допомоги та 06 жовтня 2017 року він перебував на чергуванні. Диспетчер швидкої медичної допомоги повідомив йому, що надійшов виклик з села Андрушки, де був чоловік в крові без свідомості. Коли вони приїхали на місце виклику, то виявили, що чоловік сидів на дивані під будинком без свідомості, від хвіртки до будинку було багато крові, на нозі у чоловіка рана, він був в джинсах, дружина тримала його в сидячому положенні, на запитання, як це сталося, відповіли, що пішов поратися по господарству та наткнувся на ніж, його нога була перев`язана рушником;

- показами свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що обвинувачена її дочка, яка проживала з ОСОБА_9 , між ними були погані відносини. ОСОБА_9 як випивав, так відразу і спричиняв бійки. В той день вони обоє приїхали з роботи, сиділи на вулиці, мали йти в садочок по дитину. Потім пішли до будинку та вона почула, що вони почали битися, вона зайшла в будинок і побачила як ОСОБА_9 б`є її дочку, вона хотіла їх розборонити, але він штовхнув її на диван. Дочка заступилась за неї, він взяв дочку за коси та ногою вдарив в живіт, дочка впала, встати не могла, він зачинив двері. Дочка вхопила ножа, щоб оборонитись, він вийшов, вона за ним пішла, щоб він п`яний не поїхав на автомобілі, попросила щоб заспокоївся, ножа при ній вже не було, де він взявся вона не знає. Потім він її головою об ворота вдарив, вона при цьому закрила обличчя та він продовжував бити. Вона не могла його відтягнути, побігла до будинку шукати телефон, повернувшись побачила, що дочка лежить під воротами, а ОСОБА_9 сидить на дивані в крові, дочка визвала швидку медичну допомогу. Як наносились тілесні ушкодження ОСОБА_9 вона не бачила. Вона вже побачила як її дочка лежить під воротами і багато крові біля воріт;

- показами свідка ОСОБА_13 , який показав, що він є батьком обвинуваченої і того дня його дома не було, він пішов по гриби. Йому зателефонувала дружина і повідомила, що дочка з зятем бились і зять ОСОБА_9 поранений. Приїхавши додому побачив автомобіль швидкої медичної допомоги біля воріт, у дворі кров. Його зять ОСОБА_9 сидів біля будинку на дивані, весь у крові, а його дочка не пам`ятала що трапилось. Швидка медична допомога забрала ОСОБА_9 до лікарні;

- показами свідка ОСОБА_14 , яка показала, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 жили погано, постійно билися та сварилися, ОСОБА_15 вживав алкоголь, нічого дома не робив.

Також винуватість ОСОБА_5 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 06 жовтня 2017 року з ілюстративною таблицею до протоколу та схемою, згідно якого оглядалося домогосподарство в АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: змиви речовини бурого кольору, зіскоби речовини бурого кольору з ґрунту, ніж, два рушники, покривало, куртка (т. 1 а.с. 172 193);

- протоколом огляду трупа від 07 жовтня 2017 року з ілюстративною таблицею до протоколу, згідно якого оглядався труп ОСОБА_9 в приміщенні моргу за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено: змиви з лівої та правої рук, зрізи нігтьових пластин з лівої та правої рук, джинси синього кольору, футболка, светр, шкарпетки, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області (т.1 а.с. 194 199);

- висновком судово медичної експертизи трупа № 889 від 10 листопада 2017 року з фото, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , 1978 року народження, даних додаткових методів досліджень, враховуючи обставини справи, у відповідності з постановленими питаннями, експерт прийшов до наступних підсумків: при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження: по передньо-зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині, в косо-вертикальному положенні веретеноподібної форми рана верхній кінець якої загострений, нижній заокруглений, з відносно рівними краями в просвіті яких зяють м`які тканини гомілки; раневий канал починаючи від ушкодження по зовнішній поверхні правої гомілки прямує крізь товщу м`язів, минаючи між велико- та малогомілковими кістками в верхній третині з ушкодженням малогомілкової артерії та повним розсіченням підколінної артерії доходячи до м`яза довгого згинача пальців де слід губиться. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, виникли від одноразової дотичної та проникаючої дії гострого предмету, який має гострий ріжучий край, в термін до 1 години до часу наступлення смерті. Група дрібноточкових саден по тильній поверхні лівої кисті, які утворились в межах доби до часу настання смерті, від дії тупого(их) твердого(их) предмета(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею та відносяться до категорії легких і не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю. Будь-яких тілесних ушкоджень характерних для отримання в результаті нанесення ударів руками, ногами не виявлено. Під час нанесення постраждалому тілесних ушкоджень він міг знаходитись в будь-якій позі та взаєморозташуванні з напарником доступними для отримання ушкоджень. Після отримання тілесних ушкоджень постраждалий міг здійснювати будь-які дії. Життя постраждалому можливо було врятувати при наданні йому своєчасне, кваліфікованої медичної допомоги. Будь-яких ознак самооборони та опору на трупі не виявлено. Смерть ОСОБА_16 настала від колото-різаного поранення правої гомілки, що супроводжувалось ушкодженнями малогомілкової та підколінної артерії та ускладнилось масивною зовнішньою крововтратою. Враховуючи ступінь розвитку трупних змін на час розтину (трупне заклякання добре виражене, трупні плями при натисканні на них бліднуть та відновлюють свій колір протягом 26 хв.) можна вважати, що смерть ОСОБА_9 настала в межах доби до часу розтину трупа в морзі, (згідно даних по Н.П.Туровцю. 1962). При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий алкоголь в концентрації 1,15%, що в живих осіб відповідає легкому алкогольному сп`янінню. Під час дослідження були виявлені патоморфологічні зміни з боку внутрішніх органів які свідчать про наявність органічних захворювань у постраждалого міокардіодистрофія, світлоклітинна аденома наднирника. Дані захворювання в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю не знаходяться (т. 1 а.с. 201-204);

В судовому засіданні допитаний судово-медичний експерт ОСОБА_17 , який підтвердив висновок судово медичної експертизи № 889 від 10 листопада 2017 року та зазначив, що тілесні ушкодження виявлені в ОСОБА_9 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень і його смерть настала від колото різаного поранення правої гомілки, що супроводжувалось ушкодженням малогомілкової та підколінної артерії та ускладнилось масивною зовнішньою крововтратою.

- висновком судово медичної експертизи № 2327 від 07 жовтня 2017 року, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді синця та саден обличчя, відносяться до категорії легких, виникли від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів), який(які) не залишив в них специфічних слідів для ідентифікації контактуючої слідоутворюючої поверхні, в термін до 1-2 діб до моменту освідування, можливо при обставинах вказаних освідуваною (т.1 а.с. 205);

- протоколом огляду місця події від 07 жовтня 2017 року з ілюстративною таблицею до протоколу, згідно якого місцем огляду являвся службовий кабінет № 7, який розташований на другому поверсі приміщення Попільнянського ВП, що за адресою: смт. Попільня, вулиця Фомічова, 6, під час якого вилучено: жіночі чорні штани, светр світлого кольору, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області (т. 1 а.с. 206-208);

- лікарським свідоцтвом про смерть № 2871 від 07 жовтня 2017 року, згідно якого причина смерті ОСОБА_9 різана рана підколінної артерії (т. 1 а.с. 209);

- протоколом допиту підозрюваної від 07 жовтня 2017 року, які зафіксовані на носії відеокамери «Кенон» з перенесенням на оптичний диск DVD-R, який оглянутий в судовому засіданні (т. 1 а.с. 210 -213);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_5 від 07 жовтня 2017 року, під час якого ОСОБА_5 розповіла та показала обставини, які відбувалися біля домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , та як вона нанесла удар ножем нижче коліна правої ноги ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, який зафіксований на носії відеокамери «Кенон» з перенесенням на оптичний диск DVD-R та оглянутий в судовому засіданні (т.1 а.с. 214-219);

- висновком судово цитологічної експертизи № 221/ц від 30 жовтня 2017 року, згідно з «Висновком експерта» № 1177 від 10.10.2017 року, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи: «Кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А анти-В за ізосерологічною системою АВО». При дослідженні сухого зразка крові ОСОБА_5 лише за допомогою реакції абсорбції-елюції (РАЕ) виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту обох рук трупа ОСОБА_9 (об. 1,2) виявлені мікросліди крові людини та епітеліальні клітини. Статева належність крові в даних об`єктах не встановлена, через відсутність в препаратах клітинних елементів крові, придатних для даного виду дослідження. Статеву належність знайдених епітеліальних клітин встановити не можливо, в зв`язку з деструктивно зміненими ядрами в клітинах. Розміщення епітеліальних клітин в препаратах у вигляді багатошарових пластів, подібних по морфологічним ознакам з глибокими шарами шкіри, дає можливість припустити про травматичний характер їх походження. При неодноразовому серологічному дослідженні мікрослідів крові (об. 1,2) за допомогою реакції абсорбції-елюції (РАЕ) жодного з антигенів ізосерологічної системи АВО не виявлено (можливо із-за мінімальної кількості крові). При визначенні групової належності епітеліальних клітин (об. 1,2) за допомогою РЗА (реакції змішаної аглютинації) виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО. Отже, враховуючи отримані результати та групову належність крові осіб, що проходять по справі, можна зробити висновок, що епітеліальні клітини, виявлені в піднігтьовому вмісті рук трупа ОСОБА_9 (об. 1,2) могли утворились від особи (осіб), в крові якої (яких) містяться антигени А і Н ізосерологічної системи АВО. Антиген А, який не властивий потерпілому ОСОБА_9 , міг утворитися за рахунок крові особи (осіб) в крові якої (яких) він міститься, в тому числі і від підозрюваної ОСОБА_5 (т.1 а.с. 221-225);

- висновком судово імунологічної експертизи № 1213 від 30 жовтня 2017 року, згідно якого кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У змивах з пари жіночих шльопанців об. № 1-4 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об. № 1-4 виявлений антиген Н та в об. №1,3 ще ізогемаглютиніни анти А і анти-В. Таким чином виявлені властивості в об. № 1-4 можуть належати будь-якій особі з групою крові О з ізогемаглютинінами анти А і анти В, що не виключає можливості належати крові потерпілого ОСОБА_9 (т.1 а.с. 227-229);

- висновком судово імунологічної експертизи № 1217 від 31 жовтня 2017 року, згідно якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У змивах з пари кросівок об. № 1-3, у вирізці з кросівка об. № 4 виявлена кров людини. При серологічному дослідженні в об. № 1-4 виявлений антиген Н. Походження даного антигену можливе за рахунок крові будь якої особи, організму якої властивий даний антиген, такою особою може бути і ОСОБА_9 (т.1. а.с. 231-233);

- висновком судово імунологічної експертизи № 1212 від 30 жовтня 2017 року, згідно якого кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У вирізках із штанів об. № 1-10 та кофти об. «11-14 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об. № 1-14 виявлено антиген Н. Походження даного антигена в зазначених об`єктах можливе за рахунок крові будь якої особи, організму якої властивий антиген Н в межах системи АВО. Такою особою може бути потерпілий ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 235-238);

- висновком судово імунологічної експертизи № 1211 від 06 листопада 2017 року, згідно якого кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У вирізках з джинсів об. № 1-4, куртки об. № 5-10, футболки об. № 12,14, шкарпеток об. № 15,16, светра об. № 17,19 знайдена кров людини. В результаті серологічного дослідження в об. № 1-7,10 14-17, 19 виявлений антиген Н. Походження даного антигену можливе за рахунок крові будь якої особи, організму якої властивий даний антиген, такою особою може бути і ОСОБА_9 . В об. № 8, 9, 12 групову належність крові не встановлено через не виявлення групових антигенів. У вирізках із футболки, об. № 11, 13, светра об. № 18,20 слідів крові не виявлено (т.1 а.с. 240-243);

- висновком судово імунологічної експертизи № 1207 від 31 жовтня 2017 року, згідно якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У вирізках з фрагмента рушника об. № 1,2, із рушника об. № 3-5, покривала об. № 6-8 виявлена кров людини. При серологічному дослідженні в об. № 1-8 виявлений антиген Н. Походження даного антигену можливе за рахунок крові будь якої особи, організму якої властивий даний антиген Н, такою особою може бути і ОСОБА_9 (т.1 а.с. 245-247);

- висновком судово імунологічної експертизи № 1194 від 06 листопада 2017 року, згідно якого кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У вирізках з марлевих тампонів об. № 3,4 знайдена кров людини. В результаті серологічного дослідження в об. № 3,4 виявлений антиген Н. Походження даного антигену можливе за рахунок крові будь якої особи, організму якої властивий даний антиген, такою особою може бути і ОСОБА_9 . У відрізках з марлевих тампонів об. № 1, 2 слідів крові не виявлено (т.1 а.с. 249-251);

- висновком судово імунологічної експертизи № 1193 від 06 листопада 2017 року, згідно якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У вирізці з марлевого тампона об. № 1, у витяжках з ґрунту об № 2,3 знайдена кров людини. В результаті серологічного дослідження в об. № 1-3 виявлений антиген Н. Походження даного антигену можливе за рахунок крові будь якої особи, організму якої властивий даний антиген, такою особою може бути і ОСОБА_9 (т.2 а.с. 2-4);

- постановами про визнання речових доказів та передача їх на зберігання від 07 жовтня 2017 року (т. 2 а.с. 7, 8);

- ухвалою Андрушівського районного суд Житомирської області від 25 жовтня 2017 року, згідно якої визнано законним проведений старшим слідчим ОВС СУ ГУ НП в Житомирській області огляд місця події від 06 жовтня 2017 року (т. 2 а.с. 16-17);

- ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2017 року, згідно якої накладено арешт на вилучені під час огляду місця події 06 жовтня 2017 року старшим слідчим ОВС СУ ГУ НП в Житомирській області на території домогосподарства № 11 по вулиці Миру в селі Андрушки, Попільнянського району, Житомирської області, а саме: змив на марлевий тампон з нашаруванням речовини бурого кольору; зішкріб нашарування речовини бурого кольору; кухонний ніж; зішкріб ґрунту; шльопанці жіночі білого з чорним кольорів із значним нашаруванням речовини бурого кольору; пару чоловічих кросівок чорного кольору; пуста скляна ємкість з етикеткою «Аміаку розчин»; два рушники та покривало, які мають нашарування речовини бурого кольору; куртка чорного кольору із синтетичного матеріалу, що має нашарування речовини бурого кольору (т. 2 а.с. 18-20);

- висновком експерта № 222/ц від 10 листопада 2017 року, з якого вбачається, що при судово цитологічному дослідженні, наданого на експертизу ножа (об. 1), вилученого в ході огляду місця події в АДРЕСА_1 , слідів крові та клітин не виявлено (т. 2 а.с. 174-177).

В судовому засіданні 09 липня 2020 року оглянуто кухонний ніж, який визнаний речовим доказом по матеріалах кримінального провадження.

Згідно вимог частини 1 статті 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до статті 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами частини 1 статті 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 заявила, що в неї не було умислу на завдання ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень та позбавлення його життя.
Суд зазначає, що норма, передбачена частиною 2 статті 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (кваліфікований склад злочину) встановлює обсяг (стан, зміст, конкретну сукупність) суспільних відносин які охороняються її дією разом із тим вона визначає умови, характер, підстави застосування заходів кримінального примусу до суб`єктів, які порушили встановлений нею (нормою) обов`язок утримуватись від вчинення дій певного змісту.

Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій.

Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним способом - завданням тілесних ушкоджень.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

Вчиняючи умисний злочин із матеріальним складом, особа інколи приводить у рух певні сили, які поза межами її волі тягнуть настання додаткових більш тяжких, небажаних наслідків. Ці наслідки, які перетворюють простий склад у кваліфікований, інкримінуються особі лише за умови встановлення щодо них (наслідків) необережної вини.

Складність об`єктивної сторони цього злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різні похідні наслідки: первинний з них (найближчий) - тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) - знаходяться у необхідному причинному зв`язку з наслідками вторинними (віддаленими) - смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а стосовно другого (кваліфікованого) наслідку - тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність.

Прояв ознак умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого полягає у фактичних підставах кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння.

Ця позиція узгоджується з роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи».

З фактичних обставин справи вбачається, що обвинувачена ОСОБА_5 завдала удар потерпілому, в життєво важливий орган підколінну артерію, внаслідок чого отримав тяжкі тілесні ушкодження, що ускладнилось масивною зовнішньою крововтратою, в результаті чого помер.

Наносячи удар потерпілому обвинувачена достеменно усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачала, що внаслідок такої її поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого. Водночас, цілеспрямовано наносячи удар в життєво важливий орган ОСОБА_5 не конкретизувала у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно нею потерпілому.

У таких випадках винна особа відповідає за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких ушкоджень. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча вона і не бажала цього настання і навіть свідомо не допускала його, але повинна була і могла передбачити, що внаслідок її злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.

Отже, у даному випадку має місце вчинення ОСОБА_5 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений ОСОБА_9 так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один - опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винної полягає лише в необережній формі вини - злочинній недбалості.

Правова позиція Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України висловлена в ухвалі № 5-25кс15 від 28.05.2015 р. та аналіз фактичних підстав кваліфікації дій ОСОБА_5 та нормативне тлумачення положень закону про кримінальну відповідальність, дають підстави зробити висновок про кваліфікацію дій обвинуваченої за ознаками ч. 2 ст.121 КК України.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за частиною 2 статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Обираючи обвинуваченій міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_5 , працює ТОВ «Чери Суши» - на посаді кухара, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні одну малолітню дитину, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання злочинам. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Тому суд, керуючись вищенаведеним, а також статей 2, 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якими гарантовано право людини на життя та на ефективний засіб юридичного захисту, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини, яка склалася за результатами розгляду заяв сторони потерпілих від злочинів, в яких потерпілі скаржилися на неналежне здійснення розслідування злочинів, встановлення істини по справах та забезпечення прав потерпілих від злочинів (справи «Прилуцький проти України», «Риженко проти України», «Фуклєєв проти України», «Куцевич проти України», «Гонгадзе проти України», та інші), з метою досягнення завдань кримінального судочинства, забезпечення прав обвинуваченої та потерпілого, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченої, позицію прокурора, думку потерпілого, який просив покарати по закону, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, крім того суд враховує, що ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин, внаслідок чого загинула людина, оскільки людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і право на життя є невід`ємним, а заподіяна шкода має незворотній характер і не може бути відшкодована та враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім, і тому суд приходить до висновку що обвинуваченій необхідно призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 121 КК України у виді позбавлення волі.

Суд за жодних обставин не вбачає за можливе застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 статтей 69, 75 КК України.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Брусилівського районного суду від 30.10.2017 року на майно обвинуваченої ОСОБА_5 , а саме: на змив на марлевий тампон з нашаруванням речовини бурого кольору; зішкріб нашарування речовини бурого кольору; кухонний ніж; зішкріб ґрунту; шльопанці жіночі білого з чорним кольорів із значним нашаруванням речовини бурого кольору; пару чоловічих кросівок чорного кольору; пуста скляна ємкість з етикеткою «Аміаку розчин»; два рушники та покривало, які мають нашарування речовини бурого кольору; куртка чорного кольору із синтетичного матеріалу, що має нашарування речовини бурого кольору підлягає скасуванню.

Речові докази: змив на марлевий тампон з нашаруванням речовини бурого кольору; зішкріб нашарування речовини бурого кольору; кухонний ніж; зішкріб ґрунту; шльопанці жіночі білого із чорним кольорів із значним нашаруванням бурого кольору; пару чоловічих кросівок чорного кольору; пуста скляна ємкість із етикеткою «Аміаку розчин»; два рушники та покривало, які мають нашарування речовини бурого кольору; куртка чорного кольору із синтетичного матеріалу, що має нашарування речовини бурого кольору; жіночі чорні штани, светр сірого кольору, джинси синього кольору, футболка, светр, шкарпетки, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області необхідно знищити.

Підстав для застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, і призначити ОСОБА_5 покарання за частиною другою статті 121 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення даного вироку до виконання.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Брусилівського районного суду від 30.10.2017 року арешт на майно обвинуваченої ОСОБА_5 , а саме: змив на марлевий тампон з нашаруванням речовини бурого кольору, зішкріб нашарування речовини бурого кольору, кухонний ніж, зішкріб ґрунту, шльопанці жіночі, чоловічі кросівки, пуста скляна ємкість, два рушники та покривало, куртка чорного кольору.

Речові докази: змив на марлевий тампон з нашаруванням речовини бурого кольору; зішкріб знашарування речовини бурого кольору; кухонний ніж; зішкріб ґрунту; шльопанці жіночі білого із чорним кольорів із значним нашаруванням бурого кольору; пару чоловічих кросівок чорного кольору; пуста скляна ємкість із етикеткою «Аміаку розчин»; два рушники та покривало, які мають нашарування речовини бурого кольору; куртка чорного кольору із синтетичного матеріалу, що має нашарування речовини бурого кольору; жіночі чорні штани, светр сірого кольору, джинси синього кольору, футболка, светр, шкарпетки, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію рішення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1