У Х В А Л А
Справа № 149/76/21

Провадження №1-кс/149/22/21

18.01.2021 року м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , про передачу на відповідальне зберігання майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000004 від 06.01.2021 року за ч. 1 ст. 290 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
15.01.2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про передачу йому на відповідальне зберігання транспортного засобу, автомобіля моделі «ЗИЛ 431410», д.н.з. НОМЕР_1 . Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 13.01.2021 року в рамках кримінального провадження № 0000004, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України, було накладено арешт на автомобіль моделі «ЗИЛ 431410» синього кольору, 1987 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 09.04.2014 року. Арешт накладено з метою збереження речових доказів та проведення відповідних експертиз.

Місцем зберігання транспортного засобу визначено спеціальний майданчик РВП Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. На думку заявника підстави для зберігання транспортного засобу на арешт майданчику відпали. Крім того за місцем зберігання автомобіль знаходиться під відкритим небом, та постійно піддається впливу атмосферних явищ, що викликає корозію автомобіля, а тому вважає, що транспортний засіб може бути переданий власнику без права його відновлення (ремонту), внесення будь-яких конструктивних змін та відповідно реалізацію.

ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Інспектор сектору дізнання Хмільницького РВП ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилися, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечив, при цьому зазначив автомобіль моделі «ЗИЛ 431410» синього кольору, 1987 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 09.04.2014 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, необхідні для забезпечення проведення подальших слідчих дій, а саме для проведення судово-криміналістичної експертизи. Постановою дізнавача у кримінальному провадженні призначено судово-криміналістичну експертизу транспортного засобу, яка на даний час не проведена. Повернення власнику на відповідальне зберігання транспортного засобу може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення.

Також, на запит суду дізнавачем Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надано для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000004, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання ОСОБА_3 , матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту клопотання ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про передачу на відповідальне зберігання моделі «ЗИЛ 431410» синього кольору, 1987 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним органам або знищується.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, 06.01.2021 року внесено відомості до ЄРДР № 0000004, за ч. 1 ст. 290 КК України, за фактом того, що до Хмільницького ВП надійшло повідомлення від ТСЦ 0545 про те, що під час огляду автомобіля моделі «ЗИЛ 431410» синього кольору, 1987 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено, що табличка з ідентифікаційним номером рами (шасі) не відповідає встановленим зразкам заводу виробника та має ознаки заміни.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль моделі «ЗИЛ 431410» синього кольору, 1987 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді від 13.01.2021 року, в рамках кримінального провадження було накладено арешт на автомобіль моделі «ЗИЛ 431410» синього кольору, 1987 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 09.04.2014 року

Постановою дізнавача РВП Хмільницького ГУНП у Вінницькій області від 08.01.2021 року у кримінальному провадженні призначено судово-криміналістичну експертизу вказаного транспортного зсобу. Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000004, судово-криміналістична експертиза не проведена.

Суд приходить до висновку, що за вказаних обставин, обмеження права власності відповідає характеру суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам та меті), потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, що превалює над принципом мирного володіння майном.

Крім того, приймаючи до уваги те, що вищевказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, відповідно до ст. 98 КПК України, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, досудове розслідування якого триває, слідчий суддя приходить до висновку про те, що арешт накладено обґрунтовано та потреба в подальшому застосуванні цього заходу не відпала, а тому відсутні підстави для передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 172-174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про передачу на відповідальне зберігання майна - транспортного засобу автомобіля моделі "ЗИЛ 431410", синього кольору, 1987 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , на який накладено арешт ухвалою слідчого судді від 13.01.2021 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1