Кримінальне провадження № 629/5973/19
Номер провадження 1-кп/629/197/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001634 від 02.11.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пустовійтівка Роменського району Сумської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, перебуваючої у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.09.2018 року за ч. 1 ст. 125 КК України штраф у розмірі 850 грн., знята з обліку 12.11.2018 року зв`язку з сплатою штрафу у повному обсязі,- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:
29.10.2019 року, приблизно об 11 годині 25 хвилин ОСОБА_5 поруч з перехрестям вулиць Павлоградська та Соборна в місті Лозова Харківської області зустріла ОСОБА_6 . На ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, між ними почався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник раптовий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, з мотиву неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , схопила останню за волосся, потягнувши до низу, та нанесла удар коліном в обличчя. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 нанесла ОСОБА_6 не менше двох ударів кулаком по голові та нігтями подряпала обличчя. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 заподіяла ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синця в правій підочній області та в області лобу зліва; саден на верхній повіці правого ока, на тлі синця в правій підочній області, у внутрішнього краю правої надбрівної дуги, в області лобу з права, в центрі та зліва; ділянки переривчастого гніздного розрідження волосся на волосяній частині голови в правій тім`яно-потиличній області, які згідно висновку експерта № 12-14/138-ЛЗ/19 від 08.11.2019 є легкими тілесними ушкодженнями.

Обвинувачена ОСОБА_5 , допитана в судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, підтвердивши факт вчиненого нею кримінального правопорушення, пояснивши час, спосіб та обставини, за яких вона вчинила кримінальне правопорушення, підтвердивши характер та механізм своїх дій, щиро розкаялась, просила суворо не карати.

Представник потерпілої в судовому засіданні уточнений цивільний позов підтримав в повному обсязі, з підстав, що у ньому зазначені.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину особою повторно.

Згідно досудової доповіді органу з питань пробації ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства(у т.ч. окремих осіб).

При обранні міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку обвинуваченою, яка раніше судима за вчинення кримінального правопорушення проти здоров`я особи, за місцем реєстрації не мешкає, за місцем проживання характеризується формально задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не заміжня, офіційно не працевлаштована, перебуває у декретній відпустці, має на утриманні малолітню дитину, та, з урахуванням досудової доповіді органу пробації та відповідного стану обвинуваченої, що унеможливлює застосування щодо неї громадських робіт, приходить до висновку, що покарання останній слід призначити у вигляді штрафу, в межах розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, що буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 позов визнала частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди на лікування потерпілої, що підтверджена відповідними чеками. В задоволенні решти позовних вимог просила відмовити. Пояснила, що потерпіла спровокувала конфлікт, та по завершенню бійки, вони одна з одною спокійно розмовляли та ОСОБА_6 не виглядала морально пригніченою і жодних видимих тілесних ушкоджень у неї не було. Також зазначила, що ОСОБА_6 за власним бажанням залучила адвоката як свого представника, а відтак його послуги потерпіла має сплачувати самостійно.

Представник потерпілої просив задовольнити уточнений цивільний позов в повному обсязі, а саме: на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в розмірі 717,00 гривень, моральну шкоду в розмірі 20000 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7680,00 гривень, а всього в сумі 28397,00 гривень, з підстав відображених у позовній заяві.

Вислухавши пояснення сторін та учасників судового провадження, дослідивши матеріали цивільного позову, суд вважає за необхідне задовольнити його частково.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

В судовому засіданні доведено розмір матеріальної шкоди в сумі 717 грн., які підтверджується відповідними квитанціями про отримання медичних послуг та копіями медичної документації(а.с.22-26, 101-102).

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_5 по стягнення матеріальної шкоди на суму 717,00 гривень.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України).

Вказана позиція є аналогічною і у вирішенні інших справ Європейського суду: рішення від 15 жовтня 2009 року у справі Антипенко проти Російської Федерації, постанова у справі від 14 лютого 2008 року Пшеничний проти Російської Федерації.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що внаслідок вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_6 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болі та душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та лікуванням, приниженням її честі та гідності і вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, з урахуванням засад розумності та справедливості, приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди у розмірі 3000,00 гривень, яка визначена з урахуванням всіх обставин справи.

За таких обставин суд прийшов до висновку про часткове задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 гривень. В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 118 КПК України, витрати на правову допомогу входять до складу процесуальних витрат.

Частиною 1 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, позивачем до позовної заяви додано угоду про надання правової допомоги, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, копію касового чеку(оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні), довідку банку про офіційний курс іноземної валюти(а.с. 27-29, 84-85,98).

Отже, з обвинуваченої на користь потерпілої слід стягнути 7680 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Речові докази відсутні. Запобіжні заходи - не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 717 (сімсот сімнадцять) гривень 00 коп., моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень, та понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 7680(сім тисяч шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., а всього 11397(одинадцять тисяч триста дев`яносто сім) гривень 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1