Справа № 132/2996/20
Ухвала
Іменем України
18.09.2020 м. Калинівка

Слідча суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000386, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 вересня 2020 року, кваліфікованому за ч.4 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Скаржинці Хмільницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого юристом в ТОВ «Смартекст енерджі контроль», одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого
встановила:

18 вересня 2020 року до Калинівського районого суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави, до підозрюваного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000386, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 вересня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
16 вересня 2020 року близько 16 год 30 хв ОСОБА_5 приїхав на своєму автомобілі марки «Mitsubishi Lancer» сірого кольору , д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Садова с. Вишневе Калинівського району Вінницької області, де в присутності жителів села, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , двох малолітніх дітей, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, показуючи свою зверхність, грубо порушуючи громадський порядок, використовуючи малозначний привід, виразивши явну зневагу до загальноприйнятних норм та правил у суспільстві, почав виражатись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_9 . Не реагуючи на зауваження ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , бажаючи самоствердитись за рахунок публічного приниження інших, ОСОБА_5 , демонструючи особливу зухвалість, в присутності потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та в присутності двох малолітніх дітей, усвідомлюючи, що створює реальну загрозу для життя, здоров`я присутніх осіб, в тому числі, малолітніх, демонстративно, з пристрою для відстрілу набоїв споряджених гумовою кулею, здійснив один постріл в повітря. Не зупиняючись на вчиненому, не реагуючи на зауваження потерпілої, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , демонструючи особливу зухвалість, поєднану з насильством, наніс один удар стволом пістолета в голову потерпілій ОСОБА_8 , яка в результаті нанесеного удару отримала тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми волосяної частини голови, що належить до легкого тілесного ушкодження.
16 вересня 2020 року ОСОБА_5 було затримано у порядку, визначеному ст. 208 КПК України. Фактичний час затримання 20 год 50 хв.
17 вересня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України
17 вересня 2020 року о 19 год 15 хв підозрюваному ОСОБА_5 вручені копія клопотання про застосування запобіжного заходу із додатками.
Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, головною рушійною силою якого є бажання підозрюваного протиставити себе оточуючим взагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, злочин у якому підозрюється останній вчинений із застосуванням насильства та за обставин, коли створював реальну загрозу для життя, здоров`я присутніх осіб, в тому числі малолітніх дітей, а тому є підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть перешкодити встановленим ризикам та просив обрати підозрюваному запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити. В поданій і оголошеній у судовому засіданні письмовій заяві просила врахувати, що під час розгляду слідчою суддею клопотання про арешт майна у цьому ж кримінальному провадженні, ОСОБА_5 висловив на її адресу як прокурора погрози, що він знайде на неї управу, що свідчить про тиск на прокурора, а також підтверджує , що останній може чинити тиск на свідків та потерпілу що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу. Вказували на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, оскільки не доведено наявність у діях підозрюваного спрямованості умислу на грубе порушення громадського порядку та мотиву явної неповаги до суспільства. Сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації дій підозрюваного як хуліганства. Стороною обвинувачення не було з`ясовано та не було взято до уваги, що причиною конфлікту між ОСОБА_5 та Мацовецькими та ОСОБА_8 стали давні неприязні стосунки, який загострився внаслідок вчинення останніми по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_11 неправомірних, на думку підозрюваного та захисників дій, які полягали у тому, що малолітнього сина не пропустили дорогою загального користування додому, а підозрюваний як батько вчиняв дії щодо пошуку та захисту інтересів свого сина, який не міг дістатися додому. Враховуючи особу підозрюваного, відсутність у нього судимостей, наявність усталеного способу життя, постійного місця проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, позитивні характеристики за місцем проживання, роботи та навчання, активну громадянську позицію, та можливість забезпечити належну правову поведінку до вирішення питання по справі по суті спростовують доводи обвинувачення про наявність ризиків,передбачених ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію своїх захисників та додатково пояснив, що стороною обвинувачення однобічно та неповно було з`ясовано причини виникнення конфлікту. Умислу на порушення громадського порядку з мотивів явної зневаги до суспільства у нього не було, всі його дії були спрямовані на захист інтересів сина, якого ОСОБА_12 не пропустили дорогою загального користування, і на місце події він прибув саме для того, щоб захистити сина, забрати його додому. При цьому саме ОСОБА_9 спровокував його на активні дії по застосуванню травматичної зброї шляхом здійснення пострілу вгору, для запобігання розгортанню конфлікту, оскільки сприймав дії останнього по відношенню до себе як загрозу. Подальші його дії по відношенню до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які з`явилися на місці події пізніше та почали застосовувати до нього фізичну силу, штовхати, були самозахистом. Тілесні ушкодження ОСОБА_8 він завдав не рукояткою пістолета, який на той час уже зачинив в автомобілі, а рукою. Відсутня обов`язкова ознака об`єктивної сторони а саме застосування вогнепальної зброї чи іншого предмета спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, оскільки належний йому пістолет не є вогнепальною, а травматичною зброєю, яку він завжди носить із собою з 2018 року для самозахисту та має на нього відповідний дозвіл. Також сторона обвинувачення не довела наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які посилається у своєму клопотанні. Застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без внесення застави є необґрунтованим та безпідставним. Просив врахувати що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, які потребують матеріального забезпечення.
Допитаний у судовому засіданні за клопотанням захисту, у присутності законного представника ОСОБА_13 та педагога ОСОБА_14 , малолітній ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що ОСОБА_5 є його батьком. 16 вересня 2020 року він поїхав відвезти води на поле працівникам, його маршрут пролягав повз ділянку, належну ОСОБА_12 . Коли він повертався додому, ОСОБА_10 забрала в нього скутер і не дозволила проїхати цією дорогою. Іншого шляху додому він не знав, у зв`язку з чим зателефонував батьку та чекав його в кущах. Коли батько приїхав за ним прямо під огорожу, і почав його кликати, він почув як чоловік почав погрожувати батьку його вбити, потім він почув постріл, і побачив, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 штовхали його батька, при цьому пістолета в руках батька вже не було, а ОСОБА_8 забрала його з автомобіля батька і побігла з ним в хату. При цьому ОСОБА_10 штовхала безпосередньо його ліктем.
Допитана в судовому засіданні за клопотанням захисту ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснила, що є матір`ю ОСОБА_5 16 вересня 2020 року вона відправила онука ОСОБА_11 відвезти води працівникам на поле. Онук довго не повертався, потім зателефонував батьку і повідомив, що його не пропускають додому. Після цього ОСОБА_5 своїм автомобілем поїхав за сином, а вона пішла на місце події пішки. Під час того як вона йшла вона почула постріл і бачила лише руку підняту догори з пістолетом в руках, оскільки огляд обмежували рослини кукурудзи, а коли прибула на місце події, бачила лише штовханину між ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та її сином ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_12 ображали її сина нецензурною лайкою.
Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволення, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000386, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 вересня 2020 року за ч.4 ст. 296 КК України.
Згідно із протоколом затримання, 16 вересня 2020 року о 20 год 50 хв затримано ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 208 КПК України, та 17 вересня 2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського прядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.4 ст. 296 КК України.
При цьому, як зазначено у вищевказаному протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, підставою затримання ОСОБА_5 є те, що цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення та безпосередньо після вчинення злочину очедивець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Стосовно обґрунтованості підозри, суд зазначає, що за змістом п.1 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 КПК України у разі затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.
При цьому в кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, в тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.
Так, у справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.
Разом із тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст.5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.
Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень».
Враховуючи наявні матеріали клопотання, витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події від 16 вересня 2020 року, постанову про визнання речовим доказом від 16 вересня 2020 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16 вересня 2020 року, акт судово-медичного дослідження (обстеження) №72 від 17 вересня 2020 року, показання свідків ОСОБА_16 , малолітнього ОСОБА_15 , підозрюваного ОСОБА_5 , а також зміст оголошеної підозри в достатній мірі дає підстави для висновку, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Водночас суд не бере до уваги протоколи допиту свідків та потерпілої, оскільки вони не відповідають принципу безпосередності дослідження показань, визначеному ст. 23 та ч. 4 ст. 95 КПК України.
Стосовно ж наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до семи років. Враховуючи особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, матеріальне становище, слідча суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органу розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків.
Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчим не доведено.
Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
Оскільки слідчим, за погодженням з прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідча суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Виходячи з конкретних обставин справи, даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та постійне місце роботи, навчається на заочній формі навчання, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей,що свідчить про міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, реєстрації та роботи, характер вчинення кримінального правопорушення, раніше не судимий, вважаю наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме домашнього арешту у певний час доби, а саме з 20:00 год. по 07:00 год. за адресою його проживання: в АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, строком на два місяці до 16 листопада 2020 року та з метою забезпечення належного виконання обраного запобіжного заходу, застосувати положення ч.5 ст.194 КПК України, поклавши на підозрюваного ОСОБА_5 певні обов`язки.
З урахуванням вимог частини 6 ст. 181 КПК України слідча суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом тривалістю два місяці у межах терміну досудового розслідування, який слід обчислювати з моменту фактичного затримання 20 год 50 хв 16 вересня 2020 року, тобто до 16 листопада 2020 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 186, 193-196, 309, 310, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідча суддя,
ухвалила:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000386, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 вересня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, а саме з 20:00 год. по 07:00 год строком на два місяці, тобто до 16 листопада 2020 року включно, в межах досудового розслідування, наступної доби за адресою його проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
-не відлучатися із м. Вінниці без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утриматися від спілкування із свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та потерпілою ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_5 діє до 16 листопада 2020 року.
Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено у судовому засіданні 21 вересня 2020 року о 09 год 00 хв.

Слідча суддя: ОСОБА_1