Справа № 590/1109/20
Провадження № 1-кп/590/241/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року смт. Ямпіль
Ямпільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 29.06.2020, відносно :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ямпіль Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, суд
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,
потерпілої: ОСОБА_5
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 29.06.2020 близько 19:00 години, перебуваючи біля залізничного переходу між вулицями Красний Кут та Єгорівська в смт. Ямпіль Сумської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вдарив долонею правої руки по обличчю в область лоба ОСОБА_5 , від чого ОСОБА_5 впала на землю, на область сідниць, в результаті чого отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків в середній третині, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №85 від 11.08.2020 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, так як відсутня небезпека для життя в момент спричинення та наявний тривалий розлад здоров`я (понад 3 тижні) (п.п.2.2, 2.2.1а,в, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р.).
Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.128 КК України як нанесення необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження - потерпілим ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення від 31 серпня 2020 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ст.128 КК України у виді 150 годин громадських робіт.
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.
Відповідно до вимог частини третьої статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_3 визнав себе винним, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до нетяжких злочинів.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений обставин пред`явленого обвинувачення не оспорив, підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду. Крім того, обвинувачений повністю визнав цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої в сумі 15600,73 грн.
Потерпіла підтримала угоду при примирення, вказала, що претензій до обвинуваченого не має, матеріальна шкода не заподіяна, наслідки затвердження угоди їй зрозумілі, просила затвердити угоду.
Обвинуваченому та потерпілій судом роз`яснено, що уразі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Потерпілому також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом у підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора ОСОБА_4 , яка вважала, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні. Цивільний позов підтримала та просила задовольнити.
Суд також дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому злочині. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено. Вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого установлено, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, проходив військову службу, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та даним про особу обвинуваченого, а також санкції статті 128 КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Прокурором було заявлено цивільний позов в інтересах держави на користь Фінансового управління Шосткинської міської ради Сумської області про стягнення з ОСОБА_3 витрат за лікування потерпілої ОСОБА_5 в сумі 15600 гривні 73 копійок, сума витрат підтверджується довідкою.
У відповідності зі ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Таким чином, вказаний позов підлягає повному задоволенню.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 31 серпня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному 29 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 128 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді 150 годин громадських робіт.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави в особі фінансового управління Шостинської міської ради (місцезнаходження: вул. Садовий бульвар (вул. Леніна), буд. 14, м. Шостка, 41100, р/р UA 0018536, отримувач Шосткинське УК/м.Шостка, банк отримувача казначейство України (ЄАП), код 24060300, відшкодування за лікування потерпілого, МФО 899998, код 01981514) кошти у сумі 15600 гривні 73 копійки за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя : ОСОБА_1