У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 червня 2020 року про відмову у задоволенні його клопотання про застосування відносно нього положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
засуджений ОСОБА_5 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.06.2020 р. у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього положень ч. 5 ст. 72 КК України відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить, зарахувати йому відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.), у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.11.2016 р. по 26.02.2017 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що він знаходився під вартою з 15.11.2016 р., а тому саме з цієї дати йому має бути зарахований період попереднього ув`язнення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Від засудженого ОСОБА_5 надійшло клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення з 15.11.2016 р. по 26.02.2017 р., відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд встановив, що ОСОБА_5 засуджений 27.02.2017 р. Ленінським районним судом м. Барнаул Російської Федерації за п. «г» ч. 3 ст. 30, ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, із застосуванням ст. 64 КК Російської Федерації, до покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.08.2018 р. вирок Ленінського районного суду м. Барнаула Російської Федерації від 27.02.2017 р. приведений у відповідність із законодавством України, ОСОБА_5 вважається засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 3 років 10 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахується з 27.02.2017 р.
Цією ж ухвалою, засудженому ОСОБА_5 , з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано термін попереднього ув`язнення з 15.11.2016 р. по 26.02.2017 р.
Суд встановив, що за довідкою Державної установи «Казанківська виправна колонія № 93» від 16.06.2020 р., термін попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_5 з 15.11.2016 р. по 26.02.2017 р., зарахований в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а тому відмовив у задоволенні клопотання засудженого.

Заслухавши доповідь судді, доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За положеннями ч. 2 ст. 611 КПК України, виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України. Щодо засудженого, переданого для відбування покарання в Україні, настають такі самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених в Україні за вчинення такого ж кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до правового висновку стосовно застосування норми права викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29.06.2018 р., положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р. застосовуються, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 р. і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017 р.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 перебуває в місцях позбавлення волі, як засуджений Ленінським районним судом м. Барнаул Російської Федерації від 27.02.2017 р. до 3 років 10 місяців позбавлення волі, яким зараховано в строк позбавлення волі час тримання ОСОБА_5 під вартою у період з 15.11.2016 р. по 26.02.2017 р.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.08.2018 р. вирок Ленінського районного суду м. Барнаул Російської Федерації від 27.02.2017 р. приведений у відповідність із законодавством України, ОСОБА_5 визнаний засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 3 років 10 місяців позбавлення волі. ОСОБА_5 зараховано у строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 15.11.2016 р. по 26.02.2017 р.

Враховуючи те, що матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого не містять будь-яких даних, про зарахування у строк покарання періоду, про який зазначає засуджений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, а саме з 15.11.2016 р. по 26.02.2017 р. з урахуванням положень ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р., яка застосовується, у випадку, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 р. і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017 р., апеляційний суд вважає, що наведені обставини дають підстави для зарахування ОСОБА_5 у строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 червня 2020 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою зарахувати засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15.11.2016 р. по 26.02.2017 р. за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3