Справа № 191/1926/20
Провадження № 1-в/191/442/20
У Х В А Л А
іменем України

29 вересня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого 3 рази, у цій справі засуджений: - 03.03.2018 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавленні волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України залік з 24.05.2017 до 20.06.2017 з розрахунку день за два, та з 21.06.2017 до 13.09.2017 з розрахунку день за день. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.12.2018 року вирок від 03.03.2018 року змінено, згідно ч.5 ст.72 КК України, залік з 24.05.2017 до 13.09.2017 та з 03.03.2018до 28.12.2018 з розрахунку день за два. Початок строку 03.03.2018 року. Кінець строку 30.09.2021 року, про застосування до нього ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника СВК-94 ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
До Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , про застосування до нього ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 уточнив свої вимоги та просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав та просив застосувати до ОСОБА_3 умовно-дострокове звільнення.

Представник адміністрації СВК-94 в судовому засіданні вважає, що задоволення клопотання є передчасним.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, заслухавши засудженого, захисника, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше засуджений 3 рази, по даній справі засуджений: - 03.03.2018 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавленні волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України залік з 24.05.2017 до 20.06.2017 з розрахунку день за два, та з 21.06.2017 до 13.09.2017 з розрахунку день за день.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.12.2018 року вирок від 03.03.2018 року змінено, згідно ч.5 ст.72 КК України, залік з 24.05.2017 до 13.09.2017 та з 03.03.2018 до 28.12.2018 з розрахунку день за два. Початок строку 03.03.2018 року. Кінець строку 30.09.2021 року.

Згідно характеристики, наданої начальником відділення СВК-94, та довідки з особової справи №36-П-19, до Синельниківської ВК-94 прибув 31.01.2019 року. На теперішній час не працевлаштований з незалежних від нього обставин. Змінні норми виконує під наглядом адміністрації. Заохочень не має, має 1 стягнення, яке на цей час погашено. Не посягає на права і свободи, честь і гідність персоналу, але сперечається. Не завжди адекватно реагує на критику в свою адресу. Участі в організації виховного впливу не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Участь у роботі самодіяльних організацій не бере.
Підлягає застосуванню ст. 101 КВК України щодо змін умов тримання по відбуттю 1/3 частини строку покарання з 30.05.2018 року. Матеріали розглянуті комісією установи 28.02.2019 р., відмовлено, як особі, що на шлях виправлення не стає.
Підлягає застосуванню ст. 82 КВК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким по відбуттю 1/2 частини строку покарання з 30.03.2019 року. Матеріали розглянуті комісією установи 29.03.2019 р. відмовлено як особі, що на шлях виправлення не стає.
Підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України по відбуттю 2/3 строку, тобто з 30.01.2020 року. Матеріали розглянуті комісією установи 17.02.2020 р. відмовлено, як особі, що на шлях виправлення не стає.
Невідбута частина строку покарання станом на 29.09.2020 року становить 1 рік 1 день.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка та ставлення до праці, як і виконання вимог адміністрації установи, є обов`язком кожного засудженого, а основною підставою для застосування ст. 81 КК України щодо засудженого є доведення ним свого виправлення.

Аналізуючи питання щодо виправлення засудженого, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Встановлюючи підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, наголошує на наступному.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу за яким змінилася поведінка засудженого, згідно наданої характеристики не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.
Суд находить, що встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання заохочень не має. Перебуваючи в УВП №4 м. Дніпро мав 1 стягнення. На теперішній час не працевлаштований, характеризується задовільно, та своєю поведінкою не довів виправлення, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення- відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1