Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України

10 листопада 2020 р. м. Гребінка

Слідчий суддя Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною фіксацією технічними засобами клопотання слідчого слідчого відділу Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту майна у кримінальному провадженні №0000261 від 06.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

09.11.2020 року слідчий СВ Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним клопотанням, яким просить накласти арешт на легковий автомобіль марки "ВАЗ", модель 2109, тип хетчбек-в, шасі НОМЕР_1 , колір синій, д.р.н. НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , являється ОСОБА_6 , а також 11 пластикових каністр об`ємом 20л. кожна з рідиною, зовні схожою на дизельне паливо, 2 пустих пластикових каністр та трьох сумок з полімерного матеріалу, які знаходяться в салоні та багажному відділенні даного автомобіля, з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання, який буде зберігатися на майданчику тимчасового утримання вилучених транспортних засобів Гребінківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області по вул. Магістральна, 16, м. Гребінка, Полтавської області до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Гребінківського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000261, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.11.2020 о 23:05 надійшло повідомлення із служби 102 про те, що 05.11.2020 о 23:05 за адресою: Гребінківський район, с. Купріянівка, неподалік 793-795 км. залізничної дороги зі сторони м. Пирятин в сторону м. Гребінку працівниками о/у ОПВ УКР ГУНП в Полтавській області було зупинено автомобіль ВАЗ 2109 синього кольору д.н. НОМЕР_2 , керування якого здійснював ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також в салоні вищевказаного автомобіля знаходився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім цього, в автомобілі знаходиться 11 каністр об`ємом 20л. кожна з рідиною зовні схожою на дизельне паливо.

За даним фактом слідчим Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000261, від 06.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

06.11.2020 до чергової частини Гребінківського відділу поліції надійшов письмовий рапорт від старшого оперуповноваженого ОПВ УКР ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_8 про те, що 05.11.2020 о 23:05 в с. Купріянівка, Гребінківський район, неподалік 793-795 км. залізничної дороги зі сторони м. Пирятин в сторону м. Гребінку на підставі ч.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено автомобіль ВАЗ 2109 синього кольору д.н. НОМЕР_2 для перевірки документів, в подальшому було встановлено, що в багажному відділенні та в салоні вищевказаного автомобіля знаходиться 11 пластикових каністр об`ємом 20л. кожна з рідиною, зовні схожою на дизельне паливо, які ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перевозили без відповідних дозвільних документів.

В подальшому, по прибуттю на місце події працівниками Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області 06.11.2020 в період часу з 00 год. 10 хв. по 00 год. 45 хв. за письмовим дозволом власника ОСОБА_6 проведено огляд автомобіля марки "ВАЗ" модель 2109, синього кольору з д.р.н. НОМЕР_2 . При огляді в салоні даного транспортного засобу було виявлено 11 пластикових каністр об`ємом 20л. кожна з рідиною зовні схожою на дизельне паливо, дві пусті пластикові каністри та 3 господарчі сумки з полімерного матеріалу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В ході огляду виникли обґрунтовані підозри, що данні 11 пластикових каністр об`ємом 20л. кожна з рідиною зовні схожою на дизельне паливо, являються викраденим майном чи здобутим в результаті інших протиправних дій.

06.11.2020 в якості свідків по кримінальному провадженню допитані оперуповноважений ОПВ УКР ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_8 та ст. оперуповноваженого ОПВ УКР ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 та помічник о/у СКР відділу поліції №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 , які дали показання, аналогічні викладеному в рапорті.

В подальшому, власник автомобіля ОСОБА_6 , який і перебував за кермом на момент огляду та пасажир автомобіля ОСОБА_7 від надання пояснень щодо походження вилученого майна, а саме 11 каністр з рідиною, за ознаками, схожою на дизельне паливо, відмовились на підставі ст. 63 Конституції України.

Допитаний в якості свідка в.о. заступник начальника депо з експлуатації ОСОБА_11 показав, що з 05.11.2020 в період часу з 22 по 23 год. зі станції Гребінка було здійснено виїзд одного вантажного потягу в напрямку станції Прилуки під керуванням машиніста ОСОБА_12 та помічника машиніста ОСОБА_13 . З даного вантажного потягу дизельне топливо викрадене не було.

Допитаний в якості свідка помічник машиніста ОСОБА_14 показав, що 05.11.2020 він був на зміні на дизельному потязі №6527, зі станції Прилуки вони вирушили до ст. Пирятин. О 23 год. 10 хв. вони вирушили зі станції Пирятин у напрямку станції Гребінка та о 23 год. 30 хв. прибули на станцію Гребінка із запізненням. Під час руху жодної крадіжки палива він не вчиняв та з потяга його не скидав.

На даний час, вищевказаний автомобіль в салоні та багажному відділенні якого знаходиться 11 пластикових каністр об`ємом 20л. кожна з рідиною, зовні схожою на дизельне паливо, дві пусті пластикові каністри та 3 сумки поліетиленового типу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вилучені та знаходяться на майданчику тимчасового утримання вилучених транспортних засобів Гребінківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області по вул. Магістральна, 16, м. Гребінка, Полтавської області.

Згідно постанови слідчого СВ Гребінківського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_15 від 06.11.2020 виявлені вилучені речі, предмети та автомобіль визнані речовим доказами у кримінальному провадженні №0000261 від 06.11.2020.

Враховуючи вказане а також те, що легковий автомобіль марки "ВАЗ" модель 2109, синього кольору з д.р.н. НОМЕР_2 в салоні якого знаходиться 11 каністр об`ємом 20л кожна з рідиною зовні схожою на дизельне паливо є предметом злочину який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також те, що водій вищевказаного транспортного засобу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від надання пояснення про те звідки в них з`явилося 11 каністр об`ємом 20л кожна з рідиною зовні схожою на дизельне паливо відмовилися, тобто походження вказаного дизельного палива невідоме, а тому необхідно встановити належність вищевказаного майна, а також необхідно провести ряд експертиз по даному кримінальному провадженню, з метою не допущення можливості знищення слідів кримінального правопорушення, що мають значення для встановлення істини по досудовому розслідуванню та досягнення дієвості даного кримінального провадження його повного, всебічного та об`єктивного розслідування, просить на підставі ст.170 КПК України застосувати такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, що стало підставою для звернення до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Слідчий Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, про час та місце його розгляду був повідомлений належним чином. До початку розгляду клопотання надав заяву про розгляд без його участі, на його задоволенні наполягає.

Неявка слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання відмовити з підстав його необґрунтованості. Крім того зазначив, що не зрозуімло з яких підстав порушене кримінальне провадежння за ч.2 ст.185 КК України, оскільки відсутні потерпілі. Автомобіль та дизельне паливо належить ОСОБА_6 , останнє він зберігав для власного користування. Вилучення вказаного майна здійснювалось без протоколу, як того вимагає ст.168 КПК України. Крім того, слідчим в порушення ст.171 КПК України не дотримано форми та змісту клопотання. Не обгрунтовано причетність автомобіля як знаряддя злочину, та необхдіність його визнання речовим доказом. Також, накладення арешту на автомобіль позбавить його власника у його законному використанні. Крім того, слідчим пропущені визначені КПК строки подання даного клопотання.

Заслухавши думку представника власника майна, ознайомившись із матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вказане клопотання надійшло до суду 09.11.2020 року (понеділок), огляд та вилучення речей, предметів та автомобіля був здійснений 06.11.2020 року (п`ятниця). Тобто, з урахуванням вимог вищевказаної статті, строк подачі клопотання слдічим не пропущено.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом Гребінківського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000261, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (а.с.4).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.11.2020 о 23:05 надійшло повідомлення із служби 102 про те, що 05.11.2020 о 23:05 за адресою: Гребінківський район, с. Купріянівка, неподалік 793-795 км. залізничної дороги зі сторони м. Пирятин в сторону м. Гребінку працівниками о/у ОПВ УКР ГУНП в Полтавській області було зупинено автомобіль ВАЗ 2109 синього кольору д.н. НОМЕР_2 , керування якого здійснював ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також в салоні вищевказаного автомобіля знаходився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім цього, в автомобілі знаходиться 11 каністр об`ємом 20л. кожна з рідиною зовні схожою на дизельне паливо (а.с.7).

06.11.2020 в період часу з 00 год. 10 хв. по 00 год. 45 хв. за письмовим дозволом власника транспортного засобу ОСОБА_6 (а.с.9), працівниками Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області проведено огляд автомобіля марки "ВАЗ" модель 2109, синього кольору з д.р.н. НОМЕР_2 . При огляді в салоні даного транспортного засобу було виявлено 11 пластикових каністр об`ємом 20л. кожна з рідиною зовні схожою на дизельне паливо, дві пусті пластикові каністри та 3 господарчі сумки з полімерного матеріалу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В ході огляду виникли обґрунтовані підозри, що данні 11 пластикових каністр об`ємом 20л. кожна з рідиною зовні схожою на дизельне паливо, являються викраденим майном чи здобутим в результаті інших протиправних дій. З цих підстав, відповідно до протоколу огляду (а.с.10-11) вказаний автомобіль в салоні та багажному відділенні якого знаходиться 11 пластикових каністр об`ємом 20л. кожна з рідиною, зовні схожою на дизельне паливо, дві пусті пластикові каністри та 3 сумки поліетиленового типу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу були вилучені та поміщені на майданчик тимчасового утримання вилучених транспортних засобів Гребінківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області по вул. Магістральна, 16, м. Гребінка, Полтавської області.

06.11.2020 року постановою слідчого СВ Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області відповідно до вимог ст. 98 КПК України вилучений легковий автомобіль марки "ВАЗ", модель 2109, тип хетчбек-в, шасі НОМЕР_1 , колір синій, д.р.н. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , 11 пластикових каністр об`ємом 20л. кожна з рідиною, зовні схожою на дизельне паливо, 2 пустих пластикових каністр та трьох сумок з полімерного матеріалу, які знаходяться в салоні та багажному відділенні даного автомобіля визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000261, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (а.с.12).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура

Частина 1 статті 8 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до частина 1 статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає можливій конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (захист власності), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» № 30352/03 п. 31 рішення від 06.11.2008, Суд наголошує таке. Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном повинно бути «законним»: у п. 2 встановлено, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Крім того, принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства - закріплений в усіх статтях Конвенції. Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним (див.: п. 39 рішення від 9 червня 2005 р. № 68443/01 у справі «Бакланов проти Росії»; п. 33 рішення від 24 березня 2005 р. № 58254/00 у справі «Фрізен проти Росії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від у справі «Смірнов проти Росії» заява № 71362/01, п.57 рішення від 07.06.2008 Європейським Судом було висловлено правову позицію про те, що утримання владою речових доказів може виявитися необхідним в інтересах належного відправлення правосуддя, що є «правомірною метою» в «загальних інтересах» населення. При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та володільця майна, з метою попередження приховування або відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Як вбачається з клопотання слідчого, він просить накласти арешт на автомобіль з метою збереження речового доказу для проведення експертиз та з метою не допущення можливості знищення слідів кримінального правопорушення, однак, в поданому клопотанні слідчий не зазначив, на якій підставі автомобіль може бути використано як доказ у вказаному кримінальному провадженні чи які сліди злочину він на собі зберіг. Разом з тим, санкція ч. 2 ст.185 КК України не передбачає конфіскації чи спеціальної конфіскації майна, що є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого даною нормою.

Також, слідчим не обґрунтовано в клопотанні, який реальний та можливий розмір шкоди спричинено кримінальним правопорушенням, чи може розмір цієї шкоди зрости у подальшому, яка вірогідність подання цивільного позову в рамках даної справи та на яку суму, як арешт майна вплине на його вартість, які наслідки арешту для інших осіб, зокрема, для фактичного власника транспортного засобу, а в клопотанні міститься лише фактичний виклад обставин скоєння кримінального правопорушення.

Слідчим не доведена і можливість того, що дане майно може бути знищене чи приховане власником автомобіля.

Разом з тим, слідчий суддя, погоджується із доводами слідчого проте, що автомобіль "ВАЗ" модель 2109, синього кольору з д.р.н. НОМЕР_2 використовувався, як засіб для перевезення дизельного палива, походження якого не відоме.

Однак, з урахуванням того, що він був оглянутий слідчим, що було оформлено відповідним протоколом огляду місця події і не позбавляє слідчого в подальшому провести окрему слідчу дії, як безпосередній огляд транспортного засобу із застосуванням відповідних технічних засобів фіксації для можливого подальшого представлення в суді.

Окрему увагу слідчий суддя звертає на те, що наявна в матеріалах клопотання постанова слідчого від 06.11.2020 року про визнання та долучення до справи речових доказів в частині, що стосується автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію, є невмотивованою, що вбачається безпосередньо з такої постанови, оскільки слідчим не зазначено жодної з обставин чому, на його думку, вказане вище майно необхідно визнати речовими доказами та яке значення вони можуть мати для даного кримінального провадження.

Крім того, накладення арешту, тобто обмеження прав власника автомобілю, у даному випадку, не відповідає меті і завданням забезпечення кримінального провадження і не є співмірним обмеженню права власності.

Таким чином, слідчий не довів необхідність арешту автомобіля, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Виходячи з принципів диспозитивності та змагальності кримінального процесу, слідчий суддя не може виконувати функції обвинувачення чи захисту, однак зобов`язаний діяти у суворій відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню своїх прав.

Слідчий суддя зазначає, що процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

З наведених вище підстав у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль "ВАЗ" модель 2109, синього кольору з д.р.н. НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію на нього, необхідно відмовити, оскільки слідчим не доведено належними доказами законна мета арешту такого майна.

У частині накладення арешту на 11 пластикових каністр об`ємом 20 л. кожна з рідиною, зовні схожою на дизельне паливо, 2 пустих пластикових каністр та трьох сумок з полімерного матеріалу, які знаходились в салоні та багажному відділенні автомобіля "ВАЗ" модель 2109, синього кольору з д.р.н. НОМЕР_2 слідчий суддя вважає, що існують достатні підстави вважати, що останні мають значення для кримінального провадження та відповідно до ст. 98 КПК України можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000261 від 06.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому, надані слідчим матеріали провадження у своїй сукупності вказують на те, що зазначене майно в цілому відповідає ознакам, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та може бути використане як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відтак, з метою збереження речових доказів для забезпечення подальшого проведення слідчих дій, слідчий суддя вбачає достатні підстави для часткового задоволення клопотання слідчого про накладення арешту.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 371, ст. 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на 11 пластикових каністр об`ємом 20 л. кожна з рідиною, зовні схожою на дизельне паливо, 2 пустих пластикових каністр та трьох сумок з полімерного матеріалу, з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання, які будуть зберігатися в камері зберігання речових доказів Гребінківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області по вул. Магістральна (Петровського), 16, м. Гребінка, Полтавської області до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Гребінківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захиснику, законному представнику, іншому власнику або володільцю вищезазначеного майна положення, що закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Повний текст ухвали проголошено 13:30 год. 11.11.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1