ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2736/20 Справа № 212/9423/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0002333, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2020 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загально-середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та мешкаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17 січня 2014 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч.1, 70 ч.1, КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 24 листопада 2015 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг за ст. ст. 125 ч. 1, 185 ч.3, 70 ч. 1, 72 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2016 року скасовано звільнення з іспитовим строком та направлено ОСОБА_6 для відбуття покарання згідно вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2015 року строком 3 роки позбавлення волі, звільненого 10 червня 2019 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

потерпілої ОСОБА_9 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, формулювання обвинувачення, визнаного судами доведеним.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_6 , 18 жовтня 2019 року приблизно о 23 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає разом з матір`ю ОСОБА_9 , діючи таємно, повторно, за обставин та у спосіб, відображені у вироку, викрав планшет марки Samsung Galaxy Tab E 9.6 T 561 3 G (NZNASEK) Gold Browb, вартість якого становить 3 374, 25 гривень, належного ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3 374, 25 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не було враховано думку потерпілої ОСОБА_9 , яка просила не призначати суворе стягнення, його щире каяття у вчиненому,активне сприяння розкриттю злочину, відсутність моральних та матеріальних претензій до нього.

Крім того, ОСОБА_6 посилається на те, що потерпіла ОСОБА_9 , яка є його матір`ю, не була повідомлена про час, дату та місце розгляду кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити апеляційну скаргу.

Потерпіла не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого через те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України у апеляційній скарзі обвинуваченим не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Крім того, суд першої інстанції розглянув провадження у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України та в апеляційній інстанції сторони не заперечували проти законності проведення розгляду кримінального провадження за зазначеною процедурою.
При апеляційному розгляді потерпіла заявила, що приймала участь у розгляді кримінального провадження та не з`явилася на останнє засідання, але була належним чином повідомлена про дату та час розгляду провадження та зазначає, що її права не було судом порушено.
Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо необхідності призначення йому більш м`якого покарання, колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд дотримався вимог ст. ст. 50 і 65 КК, якими передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Зі змісту апеляційної скарги убачається, що апелянт фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про призначення судом покарання.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, суд при призначенні покарання ОСОБА_6 врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, перебував на обліку у лікаря нарколога з листопада 2010 року по 2012 рік з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, а також перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2002 року з приводу легкої розумової відсталості з порушенням поведінки. Крім того, судом двічі застосовувалися щодо обвинуваченого вимоги ст. 75 КК та обвинувачений їх двічі порушував, а тому не має підстав вважати, що покарання з іспитовим строком буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Суд також врахував наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого та призначив покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні саме такого покарання дотримався вимог кримінального закону.
Будь - яких підстав для призначення більш мякого покарання, як на те посилається в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим, підстави вважати таке покарання несправедливим внаслідок суворості відсутні.
Колегія суддів з висновком суду першої інстанції погоджується та, з урахуванням вищенаведених обставин, вважає призначене покарання законним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.
При цьому, доводи апеляційної скарги, на які він посилається в апеляційній скарзі, були відомі суду першої інстанції та достатньою мірою враховані при призначенні покарання.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, обвинуваченим, який знаходиться під вартою - у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4