Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3288/20
Провадження №1-кп/523/962/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

25.09.2020 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000433 від 11.02.2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, маючого середню-технічну освіту, одруженого, який має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до положень ст..89 КК України не має судимості,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де він мешкає разом із своєю матір`ю ОСОБА_6 , на грунті особистих неприязних відносин спровокував словесний конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого вчиняв відносно матері психологічне насильство, яке виражалось у словесних образах та принижувані гідності останньої. Зазначені дії мали систематичний характер, про що свідчать неодноразове притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а саме, ухвалами суду від 22.08.2019 року, 30.09.2019 року та 17.10.2019 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. Також пояснив, що у скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 під час судового засідання пояснила, що у неї із сином постійно виникають конфлікти по причинам вживання останнім алкогольних напоїв.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати:

- по ст.126 -1 КК України за ознаками: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та винуватість обвинуваченого у скоєних злочинах доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії злочину невеликої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який, відповідно до положень ст..89 КК України не має судимостей, офіційно не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим терміном, думку потерпілої та обвинуваченого, які погодились із прокурором, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням або обмеженням волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась та скасуванню не підлягає.
Матеріали кримінального провадження №0000433 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2020 року - зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: