Чортківський районний суд Тернопільської області
Копія
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2020 року Справа № 1-6/11
Номер провадження1-в/608/55/2020
Колегія суддів Чортвського районного суду Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретарів с/з ОСОБА_4 , ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника УВП № 26 ОСОБА_7
захисника засудженого адвоката ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції з державною установою «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)» клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_9 про приведення вироку апеляційного суду Закарпатської області від 18.03.2011 року у відповідність до норм КК України шляхом зміни довічного позбавлення волі на строкове позбавлення волі відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
В липні 2020 року, засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку апеляційного суду Закарпатської області від 18.03.2011 року у відповідність до норм КК України шляхом зміни довічного позбавлення волі на строкове позбавлення волі відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України.
У клопотанні ОСОБА_9 вказав, що його було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. ч. 3,4 ст. 187; п.п.2,4,6,12 ч. 2 ст. 115 КК України та засуджено 18.03.2011 року вироком апеляційного суду Закарпатської області до довічного позбавлення волі. 08.10.2016 року вступив в законну силу закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання покарань та реалізації прав засуджених" від 07.09.2016 року. Даний закон змінив правила призначення покарання, а саме: доповнено ст.68 КК України новою частиною 4, якою визначено, що довічне позбавлення волі за готування до злочину і замах на скоєння злочину не застосовується, крім випадків скоєння злочинів проти Основ національної безпеки України, передбачених ст.ст.109-114; проти миру і безпеки людей і міжнародного правопорядку передбачених ст.ст.437-439; ч. 1 ст.442 та ст. 443 Цього Кодексу. В який спосіб застосовується і на кого розповсюджується закон України N 1492///ІІІ, визначено та викладено в роз`яснювальному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 223-106/0/4/17 від 20.01.2017 року, адресованого головам судів України. Вказує, що хоч у вироку апеляційного суду Закарпатської області його і визнано винним і засуджено за скоєння злочинів, передбачених п.п.2,4,6,12 ч. 2 ст. 115 КК України , ч. 3 ст. 185; ч.ч. 3,4 ст. 187 КК України, однак його вина не доведена належними та допустимими доказами та до нього може бути застосовано Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання покарань та реалізації прав засуджених» та є підстави для заміни призначеного йому покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке, а саме строкове позбавлення волі у відповідності до вимог ч. 3 ст. 74 КК України. Вказує, що його дії не привели і не могли привести до смерті потерпілих і вказані факти та обставини, на його думку, стверджуються матеріалами кримінальної справи, та його вина у вчинені згаданих вище злочинів не доведена належними та допустимими доказами, а тому просить привести вирок відповідно до норм КК України шляхом зміни довічного позбавлення волі на строкове позбавлення волі відповідно до вимог ч. 3 ст. 74 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 клопотання підтримують з підстав, наведених у ньому.
Прокурор ОСОБА_6 заперечує щодо задоволення вказаного клопотання, вважає, що клопотання слід повернути засудженому ОСОБА_9 , оскільки воно подано до суду, який не вправі вирішувати такі питання.
Представник УВП № 26 ОСОБА_10 вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_9 не є особою, яка підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016 року.
Вислухавши засудженого, його захисника, представника УВП, прокурора, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Порядок кримінального провадження, визначений законодавцем у ст. 1 КПК України, згідно якого на території України порядок кримінального провадження визначається Коституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, кримінальним процесуальним законом та іншими законами України.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч.1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, таким загальним засадам кримінального провадження, як верховенство права, законність та диспозитивність, згідно яких кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Під час кримінального провадження суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших законодавчих актів. Закони та інші нормативно правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати Кримінальному процесуальному кодексу України. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить Кримінальному процесуальному кодексу України. У разі, якщо норми Кримінального процесуального кодексу України суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення Кримінального процесуального кодексу України регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Так, відповідно до вимог п. 13 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Відповідно до вимог п.2.ч.2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Таким чином, вказане клопотання підлягає розгляду в Чортківському районному суді за місцем відбування покарання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_9 , а тому підстав для його повернення немає.
Колегія суддів зазначає, що по суті та змісту у своєму клопотанні засуджений ОСОБА_9 не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції та касаційної інстанції щодо доведеності його вини, кваліфікації його дій та призначеним йому покаранням, однак суд першої інстанції не вправі надавати оцінку доказам, на підставі яких було винесено вирок 18 березня 2011 року апеляційним судом Закарпатської області, який набрав законної сили, пройшов стадії апеляційного та касаційного оскарження, як і повторно досліджувати докази та надавати їм іншу правову оцінку, ніж та, яка була надана апеляційним судом раніше.
В той же час, колегія суддів вважає посилання засудженого ОСОБА_9 на можливість застосування до нього вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016 року безпідставним, оскільки він не є особою, щодо якої можуть бути застосовані вказані норми, так як він засуджений вироком апеляційного суду Закарпатської області від 18.03.2011 року, який набрав законної сили.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1, 2, 7, ч. 3 ст. 74 КК України, ст. ст. 1, 2, 7, 370, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -
В задоволенні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_9 про приведення вироку апеляційного суду Закарпатської області від 18.03.2011 року у відповідність до норм КК України шляхом зміни довічного позбавлення волі на строкове позбавлення волі відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України - відмовити.
Копії ухвали вручити прокурору, засудженому та його захиснику.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення, а для особи, яка тримається під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя/підпис/

Судді: /підпис/

/підпис/

Копія вірна

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 1-6/11

Ухвала набрала законної сили " " ________________ року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " ________________ року.

Секретар: