Справа № 606/2184/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000043, внесеного 04.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лошнів, Теребовлянського району, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, із середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2020 року приблизно о 21 год 00 хв. по місцю проживання ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на грунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт. В ході даного конфлікту ОСОБА_3 , будучи розлюченим на поведінку ОСОБА_5 , та знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний намір на спричинення фізичного болю, наніс два умисних удари долонею лівої руки в область обличчя ОСОБА_5 в результаті даних ударів ОСОБА_5 відчула різку фізичну біль, однак тілесних ушкоджень не отримала.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КК України умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила факт завдання їй ударівв обличчя обвинуваченим, просила суд суворо не карати останнього, однак притягнути до відповідальнсті.
Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен в умисному завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи із якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий раніше не судимий, перебуває на обліку в лікаря-психіатра з 21.03.2005 з діагнозом: інфантильний розлад особистості, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, та його поведінку до, під час та після вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахування позиції прокурора, потерпілої, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді громадських робіт.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.126 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1