КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР з підстав того, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення до ЄРДР за його заявою від 22.07.2020 року відомостей про кримінальні правопорушення стосовно судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , містить загальні відомості та суб`єктивну оцінку дій судді, зміст якої фактично зводиться до непогодження з прийнятим судовим рішенням та процесуальними діями судді і не містить викладу обставин про вчинення суддею кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді Печерського районного суду прокурора офісу ГПУ внести відомості за його заявою № 845/1 від 22.07.2020 року по груповим службовим злочинам вчиненим суддею ОСОБА_6
_________________________________
Справа № 757/35284/20-к
Провадження №11-сс/824/5211/2020
Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 вказує, що суддя ОСОБА_6 вчинив службовий злочин у формі злочинного рішення, який виявивши масові службові злочини офіцерів СБУ, які не виконують судові рішення по його ( ОСОБА_5 ) справам у кількості 306 (триста шість), по тексту свого рішення вказав, що такі дії не є неправомірною (протизаконною) діяльністю та відмовив у відшкодуванні завданої йому ( ОСОБА_5 ) шкоди, а тому він звернувся до офісу ГПУ із заявою № 845 від 22.07.2020 про службові злочини судді ОСОБА_6 та навів переконливі обґрунтування доказів ознак службових злочинів по ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч. ст. 382 КК України, однак відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були.
Також апелянт зазначає, що на вказану бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора він звернувся зі скаргою до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , яку попередив, що в разі суперечливості її кримінальних «витівок» та порушення вимог ст. 214 КПК України, він обов`язково «доб`ється» порушення кримінального провадження щодо неї, однак суддя не послухала його попередження і таки вчинила службові злочини.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, що беруть участь у судовому провадженні, які належним чином повідомлялись про час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не подавали, а тому колегія суддів, у відповідності з вимогами ч.4 ст. 405 КПК України, вважає розглянути справу без участі останніх, оскільки їх неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви (повідомлення) про кримінального правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві (повідомленні) чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 цього Кодексу, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених заявником чи виявлених з іншого джерела.

Отже, аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити по вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необгрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, перевіривши зміст заяви ОСОБА_5 від 22.07.2020 року щодо вчинення суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч. ст. 382 КК України, дійшов обґрунтованого висновку, що вказана заява не містить викладу обставин про вчинення суддею кримінальних правопорушень, а містить загальні відомості та суб`єктивну оцінку дій судді, зміст якої фактично зводиться до непогодження з прийнятим судовим рішенням та процесуальними діями судді. При цьому, слідчий суддя вірно зазначив, що виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з викладеними в ній висновками про відсутність правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 22.07.2020 року та вважає, що для забезпечення незалежності суддів при розгляді питання, яке стосується не внесення відомостей до ЄРДР стосовно судді пов`язаного зі здійсненням ним судочинства, слід враховувати, що уповноважений орган повинен вносити до ЄРДР та розпочинати розслідування тільки таку заяву чи повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення і такий обов`язок слідчого та прокурора визначено частиною 1 статті 2 КК України.

Крім того, слід зазначити, що згідно ч.ч.1,6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні доводи ОСОБА_5 про те, що він навів переконливі обґрунтування доказів ознак службових злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч. ст. 382 КК України, вчинених суддею ОСОБА_6 у формі злочинного рішення, який виявивши масові службові злочини офіцерів СБУ, які не виконують судові рішення по його справах, зазначив, що дії останніх не є протизаконними та відмовив у відшкодуванні завданої йому шкоди, колегія суддів вважає безпідставними та в повній мірі погоджується з висновком слідчого судді, що заява ОСОБА_5 від 22.07.2020 року про кримінальне правопорушення не містить достатніх даних, які б вказували на наявність в діях судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч. ст. 382 КК України, а фактично зводиться до незгоди з прийнятим суддею рішенням про відмову у відшкодуванні завданої йому шкоди.
Згідно п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 8 від 13.06.2007 року "Про незалежність судової влади" судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку, або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Отже виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством і оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів та суддів щодо розгляду та вирішення справи поза процесуальним порядком не допускається.
Таким чином, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: __________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3