Справа № 487/2181/18
Провадження № 1-кп/487/271/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №1-кп/487/271/20 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.
12.09.2017 року близько 15:00 год. ОСОБА_7 знаходився в приміщенні під`їзду, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Новосельська, 12.
Так, перебуваючи у вказаному місці в зазначений час, ОСОБА_7 , на ґрунті тривалих особистих неприязних стосунків, безпричинно влаштував сварку з потерпілим ОСОБА_4 . В ході сварки у ОСОБА_7 раптово виник злочинний протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, спричинив тілесні ушкодження, які виразились в нанесенні близько 4 ударів руками в область голови, шиї та обличчя потерпілого ОСОБА_4 . Крім того, в подальшому ОСОБА_7 взяв у руки зв`язку своїх ключів від квартири та наніс близько 10 ударів в область корпусу та кінцівок ОСОБА_4 .
Після вчинення вказаних дій ОСОБА_7 з місця вчинення правопорушення зник.
Згідно висновку експерта у потерпілого ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_6 було заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, оскільки на момент розгляду судом кримінального провадження передбачений законом строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за цей проступок сплинув, а перебіг давності не зупинявся і не переривався.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника не заперечувала.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину не визнавав, клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності підтримував та просив його задовольнити, вказавши, що правові наслідки такого звільнення йому роз`яснені і зрозумілі.
Потерпілий ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні просили вирішити клопотання на розсуд суду.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; особа не вчинила нового кримінального правопорушення; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою кримінального правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
За правилами ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, вчинений ОСОБА_8 12.09.2017 року, за який найбільш суворим покаранням є обмеження волі на строк до двох років. З дня вчинення вказаного кримінального проступку минуло три роки. На час розгляду судом кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився і матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.
Захисником в судовому засіданні заявлено відповідне клопотання, судом з`ясовано думку сторін кримінального провадження щодо його закриття, а обвинуваченому роз`яснені суть обвинувачення і підстави звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження і на продовження розгляду справи в загальному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-288, 370-372 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1