Справа № 524/1816/20
Провадження № 1-кп/524/252/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законних представників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000346 про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, навчається в ВПУ № 26, зареєстрований та фактичного проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, навчається в ВПУ № 26, зареєстрований та фактичного проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 маючи прямий умисел на вчинення нападу з метою заволодіння майном потерпілого, попередньо домовившись між собою вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_6 за наступних обставин.

Так, 27.01.2020 ОСОБА_8 домовився в телефонному режимі про зустріч з « ОСОБА_14 » (потерпілим ОСОБА_6 ) на кінцевій зупинці маршрутного таксі №2 по вулиці Небесної Сотні у місті Кременчуці, з метою подальшого спілкування.

Приблизно о 18 годині ОСОБА_8 зустрівся з потерпілим ОСОБА_6 у визначеному місці та вони разом попрямували по вулиці Небесної Сотні в сторону «Артксладів». Повернувши в провулок біля «Артксладів», до них підійшов неповнолітній ОСОБА_9 зробивши вигляд, що він не знайомий з ОСОБА_8 , почав чіплятися та сперечатися з приводу цигарок. Потерпілий злякавшись почав тікати в сторону центра міста, але ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужого майна, наздогнали його, повалили на землю, після чого ОСОБА_8 застосував предмет, ззовні схожий на електрошокер ( ліхтар- електрошокер) по правій стороні тулуба потерпілого. Далі ОСОБА_8 сів на лежачого потерпілого та наніс не менше 5 ударів правою рукою, стиснутою в кулак, в область щелепи та лоба ОСОБА_6 , від чого останній намагався вирватись. В цей час, ОСОБА_9 взяв з кишені у ОСОБА_8 електричний шокер та застосовував його відносно потерпілого по різним частинам тіла, а потім - вийняв з правої кишені куртки потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки Xiaomi Rеdmi Note 8T, вартістю 1443, 33 грн. та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядивсь на власний розсуд.

Після цього, ОСОБА_8 , погрожуючи застосуванням насильства у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та розповсюдження інформації інтимного характеру відносно потерпілого ОСОБА_6 , відкрито заволодів належним останньому ноутбуком марки HP Pavilion Model 15CX0048UR SN#CND836BD4L чорного кольору, вартістю 16 250 грн. з CD-карткою марки «Toshiba Exceria 32 Gb », вартістю 150 грн. та графічним планшетом чорного кольору «WACOM INTIUS pen small» Model CTL -480 S3GBH039454, вартістю 1269, 18 грн., які знаходилися в рюкзаку.

Потім, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд та завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 21 812, 51 грн.

Внаслідок нападу обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_6 було завдано легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у виді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців на підборідді, на лобі зліва, на верхній третині правої гомілки по передній поверхні, на переднє-внутрішній поверхні лівого колінного суглоба; саден на правому колінному суглобі з переходом в верхню третину правої гомілки та саден на задній поверхні правого ліктьового суглобу.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю та по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що він познайомився в соцмережах з потерпілим ОСОБА_6 та 27.01.2020 року зустрілися з ним на артскладах приблизно о 18 год. Перед цим вони домовилися з ОСОБА_9 про те, що вчинять напад на потерпілого з метою заволодіння його майном. План нападу обговорили з ОСОБА_9 по дорозі на артсклади. Прийшовши на місце зустрічі обвинувачений ОСОБА_8 зустрівся з потерпілим, а ОСОБА_9 , вдаючи п`яного почав чіплятися до них. Коли потерпілий ОСОБА_6 почав тікати, обвинувачені погналися за ним та, наздогнавши, повалили на землю. Після цього, ОСОБА_8 електрошокером вдарив праворуч по тулубу потерпілого та завдав потерпілому в лежачому положенні приблизно п`ять ударів по голові в область щелепи та лоба. Потім ОСОБА_9 забрав з правої кишені потерпілого мобільний телефон і відійшов. Після цього, ОСОБА_8 , тримаючи за одяг, підняв потерпілого на ноги та погрожуючи застосуванням насильства, а також розповсюдженням інформації про потерпілого, забрав у нього ноутбук та планшет. Після цього потерпілий вирвався і пішов.

Обвинувачений ОСОБА_9 будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується визнав повністю та по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що йому запропонував обвинувачений ОСОБА_8 скоїти напад на потерпілого ОСОБА_6 з метою заволодіння його майном. 27.01.2020 року йому зателефонував ОСОБА_8 та вони пішли на артсклади з метою заволодіти майном потерпілого. Прийшовши на місце зустрічі приблизно в 18 год., обвинувачений ОСОБА_8 зустрівся з потерпілим , а ОСОБА_9 , вдаючи п`яного почав чіплятися до них. Після того як потерпілий почав тікати, вони наздогнали потерпілого та повалили на землю. ОСОБА_15 наніс два удари по обличчю потерпілого кулаком, застосував до нього електрошокер, після чого забрав з кишені мобільний телефон та відійшов.

Крім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 своєї вини, їх вина повністю підтверджується наступними доказами безпосередньо дослідженими та перевіреними судом.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні дав суду пояснення про те, що приблизно 24.01.2020 року йому через соцмережі почав писати ОСОБА_16 та наполегливо пропонувати зустріч. Потерпілий зустрівся з ОСОБА_8 27.01.2020 року поблизу артскладів, що на вул. Небесної сотні і вони пішли до будинку. ОСОБА_9 , вдаючи п`яного, спочатку просто пройшов повз них. Потім, перебуваючи вже поблизу будинку ОСОБА_9 підійшов та почав чіплятися до них, просив цигарку закурити. Усвідомивши, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають спільну мету, потерпілий почав спочатку відходити від них, щоб піти додому. Потім, обернувшись і побачивши, що обвинувачені його наздоганяють, потерпілий почав тікати. Його наздогнав спочатку ОСОБА_9 , а потім наздогнав ОСОБА_8 та повалив всіх на землю. Потерпілий впав обличчям до гори, ОСОБА_9 піднявся, а ОСОБА_8 сів на груди потерпілому і почав бити, наніс кілька ударів по обличчю. Потім ОСОБА_9 застосувавши до потерпілого електрошокер, забрав з правої зовнішньої кишені мобільний телефон та зник із поля зору потерпілого. ОСОБА_8 в цей час обшукав поясну сумку потерпілого та забрав гроші, а потім - почав піднімати потерпілого за одяг та вимагати передати йому цінні речі, погрожуючи насильством та розголошенням подробиць інтимного життя. Застосовуючи насильство, ОСОБА_8 забрав у потерпілого планшет та ноутбук, після чого потерпілий вирвався та пішов додому. Вся ця подія відбувалася протягом приблизно 55 хв.

Крім того, вина обвинувачених підтверджується наступними письмовими доказами.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_6 від 27.01.2020 року (т. 2 а.с. 1).

Копією виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 611, з якої вбачається, що 28.01.2020 року потерпілий ОСОБА_6 був госпіталізований у нейрохірургічне відділення КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забої м`яких тканин голови та носа (т. 2, а.с. 10).

Висновком судово-медичної експертизи №123 від 04.03.2020 року, згідно з яким у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців на підборідді, на лобі зліва, на верхній третині правої гомілки по передній поверхні, на переднє-внутрішній поверхні лівого колінного суглоба; саден на правому колінному суглобі з переходом в верхню третину правої гомілки та на задній поверхні правого ліктьового суглобу, які утворились від неодноразової дії тупих твердих предметів, індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відтворились, і за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т. 2 а.с. 19-20).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.01.2020 року, згідно з яким, потерпілий ОСОБА_6 серед фотознімків чотирьох пред`явлених йому на впізнання осіб, впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , як одного з тих осіб, що вчинили на нього розбійний напад (т. 2, а.с. 11-14).

Протоколом огляду мобільного телефону SAMSUNG, належного обвинуваченому ОСОБА_8 , під час якого встановлено ІМЕЙ та мобільні номери, що використовуються на цьому мобільному телефоні (т. 2 а.с. 22-29).

Протоколом огляду від 29.01.2020 року, яким оглянуто мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_8 , інформацію, що міститься в даному мобільному телефоні та переписку між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_6 зі змісту якої вбачається, що вони дійсно домовлялися про зустріч 27.01.2020 року (т. 2, а.с. 33-105).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2020 року, згідно з яким, свідок ОСОБА_17 серед фотознімків чотирьох пред`явлених йому на впізнання осіб, впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , як особу, котра здавала йому мобільний телефон потерпілого на розблокування (т. 2, а.с. 130-133).

Протоколом огляду від 29.01.2020 року та фототаблицями до нього, згідно з якими оглянуто належний потерпілому ОСОБА_6 ноутбук марки «HP Pavilion Gaming15-cx0048» SN#CND836BD4L, який був добровільно виданий свідком ОСОБА_18 (т. 2, а.с. 135-139).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2020 року, згідно з яким, свідок ОСОБА_18 серед фотознімків чотирьох пред`явлених йому на впізнання осіб, впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , як особу, котра здавала йому ноутбук потерпілого на розблокування (т. 2, а.с. 144-147).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2020 року, з якого вбачається, що під час вказаної слідчої дії потерпілий ОСОБА_6 детально розповів та показав на місці про обставини вчиненого стосовно нього розбійного нападу (т. 2 а.с. 148-152).

Висновком судово-медичної експертизи № 201, згідно з яким, показання потерпілого ОСОБА_6 надані ним під час проведення слідчого експерименту від 30.01.2020 року, не суперечать об`єктивним даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи (т. 2 а.с. 154).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.02.2020 року, з якого вбачається, що під час вказаної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_8 детально розповів та показав на місці про обставини вчиненого ним спільно з обвинуваченим ОСОБА_9 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 155-159).

Висновком судово-медичної експертизи № 202, згідно з яким, показання ОСОБА_8 надані ним під час проведення слідчого експерименту від 03.02.2020 року, не суперечать об`єктивним даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи про наявність і тяжкість тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 161).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.02.2020 року, з якого вбачається, що під час вказаної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_9 детально розповів та показав на місці про обставини вчиненого ним спільно з обвинуваченим ОСОБА_8 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 162-166).

Висновком судово-медичної експертизи № 203, згідно з яким, показання ОСОБА_9 надані ним під час проведення слідчого експерименту від 10.02.2020 року, не суперечать об`єктивним даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи про наявність і тяжкість тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 168).

Висновком товарознавчої експертизи №170/Кр від 11.02.2020 року, згідно з яким, вартість мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 8T 4/64Gb» ІМЕЙ НОМЕР_1 складає 4143,33 гривень, вартість графічного планшету «Wacom Intuos pen small CTL -480» складає 1269,18 гривень (т. 2 а.с. 170-180).

Висновком товарознавчої експертизи №169/Кр від 10.02.2020 року, згідно з якою, вартість графічного ноутбуку «HP Pavilion Gaming15-cx0048» SN#CND836BD4L складає 16250 та вартість CD-картки марки «Toshiba Exceria 32 Gb » складає 150 гривень (т.2 а.с. 182-186).

В судовому засіданні про умови життя і виховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 допитувався його батько ОСОБА_10 , який визнаний законним представником та повідомив, що обвинувачений ОСОБА_10 є його сином, виховувався в повній сім`ї, на даний час досяг повноліття, закінчив навчання та вживає заходи для працевлаштування. Влітку син проживав з ним та його дружиною, допомагав по господарству та допомагав грішми, які заробляв на підробітках.

Також, у судовому засіданні про умови життя і виховання неповнолітнього допитувалася ОСОБА_11 , яка визнана законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 та повідомила, що останній є її сином але проживає зі своїм батьком її колишнім чоловіком. На даний час вона розлучена з колишнім чоловіком та проживає окремо, однак по мірі можливості намагається приділяти як найбільше уваги сину, часто телефонує та запрошує в гості.

Розглянувши кримінальне провадження на засадах змагальності і диспозитивності, в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши сукупність досліджених доказів керуючись законом та за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки вони вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд виходив із таких міркувань.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Суд враховує положення пункту 3 частини 3 ст. 102 КК України, згідно з яким, сім років позбавлення волі є максимальним покаранням для осіб, що вчинили тяжкі злочини в неповнолітньому віці.

Поряд з цим, згідно положень ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Отже, обираючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд враховує всі обставини по справі в їх сукупності, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання кожного з них, ступінь тяжкості спільно вчиненого ними кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, особу кожного з обвинувачених, жоден з яких раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, злочин вчинили у неповнолітньому віці, а тому обираючи вид і міру покарання, суд враховує також умови їх життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього. Обвинувачений ОСОБА_8 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно. Обвинувачений ОСОБА_9 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання характеризується як здібний, але не старанний учень.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, в судовому засіданні суд встановив обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_19 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, суд не заходить.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 187 КК України, суд враховує наявність декількох (трьох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується за місцем проживання і навчання. За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати до цього обвинуваченого положення ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 187 КК України, вважаючи, що для його виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів необхідним, справедливим і достатнім за цей злочин буде покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_8 додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки відповідно до ст. 98 КК України, такий вид покарання не застосовується до осіб, які вчинили злочини у неповнолітньому віці.

Крім того, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу ОСОБА_8 умови його життя і виховання, який виховувався у повній сім`ї, що не перебуває на обліках у відповідних службах в справах дітей та соціальних службах для сім`ї, дітей та молоді, його молодий вік, той факт, що він навчається та докладає певних зусиль для працевлаштування, висновок органів пробації про низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення та можливість виправлення без відбуття покарання у виді позбавлення або обмеження волі, суд дійшов переконання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. ст. 75, 104 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, в судовому засіданні суд встановив обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, суд не заходить.

Отже, призначаючи покарання цьому обвинуваченому за ч. 2 ст. 187 КК України, суд враховує наявність декількох (трьох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу ОСОБА_9 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується за місцем проживання, його вік та його роль у вчиненні даного злочину. Таким чином, суд вважає за можливе застосувати до цього обвинуваченого положення ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 187 КК України, вважаючи, що для його виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів необхідним, справедливим і достатнім за цей злочин буде покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_9 додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки відповідно до ст. 98 КК України, такий вид покарання не застосовується до осіб, які вчинили злочини у неповнолітньому віці.

Крім того, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу ОСОБА_9 умови його життя і виховання, який виховувався у не повній сім`ї, що не перебуває на обліках у відповідних службах в справах дітей та соціальних службах для сім`ї, дітей та молоді, його молодий вік, той факт, що він навчається, а також висновок органів пробації про низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення та можливість виправлення без відбуття покарання у виді позбавлення або обмеження волі, суд дійшов переконання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 положень ст. ст. 75, 104 КК України.

Прокурором у кримінальному провадженні заявлено позов про відшкодування шкоди завданої злочином в інтересах держави в особі Департаменту фінансів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В позовній заяві просить стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 солідарно на користь держави в особі Департаменту фінансів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 у сумі 1529 грн. 28 копійок.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до вимог ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодування шкоди припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

За таких обставин суд вважає, що позов прокурора підлягає до повного задоволення.

Потерпілий ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні заявив цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином. Просить стягнути з обвинувачених солідарно матеріальну шкоду у розмірі 3499 грн.30 коп. та моральну шкоду у розмірі по 50 000 з кожного обвинуваченого, а всього 100 000 грн.

При вирішенні позовної заяви потерпілого суд, в межах заявлених позовних вимог, виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Частиною 1 статті 1190 ЦК України встановлено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Розмір матеріальної шкоди, яка складається з витрачених коштів на придбання ліків у сумі 3499 грн. 30 коп. повністю підтверджується долученими до позовної заяви доказами (т. 1 а.с. 42-47).

Поряд з цим, суд враховує, що після звернення потерпілого з позовом, протягом судового розгляду кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_8 добровільно сплачено потерпілому ОСОБА_6 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином, а обвинуваченим ОСОБА_20 відповідно добровільно сплачено 5 000 грн. Цей факт достовірно встановлений в судовому засіданні та не оспорюється сторонами.

За таких обставин, суд вважає, що кожен з обвинувачених із зазначених вище коштів відшкодував потерпілому по 1749 грн. 65 коп. (3499,3 : 2 = 1749,65) і тому на даний час матеріальна шкода у сумі 3499 грн. 30 коп. відшкодована потерпілому повністю.

Щодо вимог потерпілого про стягнення моральної шкоди з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ч.3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок злочину, вчиненого обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_6 була спричинена моральна шкода, яка полягає в моральних та душевних стражданнях, пов`язаних із отриманими травмами, в зв`язку з якими він змушений був звертатися за медичною допомогою до лікарів, а також у моральних стражданнях внаслідок приниження завданого потерпілому злочином.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілому моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права і ст.1168 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню грішми за рахунок обвинувачених.

При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 , яких він зазнав внаслідок вчиненого стосовно нього злочину, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд вважає, що еквівалентною завданим моральним стражданням буде сума, що складає 40 000 грн. Отже, кожен з обвинувачених повинен відшкодувати потерпілому моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

З урахуванням добровільно відшкодованих коштів, примусовому стягненню з обвинувачених підлягають такі суми.

З обвинуваченого ОСОБА_8 , з урахуванням відшкодованої потерпілому матеріальної шкоди, належить примусово стягнути: 20 000 (10 000 1749, 65 - матеріальні збитки) = 20 000 8 250,35 = 11 749 грн. 65 коп.

З обвинуваченого ОСОБА_9 , з урахуванням відшкодованої потерпілому матеріальної шкоди, належить примусово стягнути: 20 000 (5 000 1749, 65 - матеріальні збитки) = 20 000 3 250,35 = 16 749 грн. 65 коп.

Підсумовуючи зазначене вище, суд вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_6 вчиненим злочином, з обвинуваченого ОСОБА_8 належить стягнути 11 749 грн. 65 коп., а з обвинуваченого ОСОБА_9 16 749 грн. 65 коп.

Арешт майна, що накладений ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31 січня 2020 року на мобільний телефон марки Samsung SM- J701F/BS золотистого кольору з двома сім-картами, мобільний телефон марки Xiaomi Rеdmi Note 8T з двома сім-картами, електричний шокер-фонарик чорного кольору з маркуванням «Police200000 KV BL-1101», графічний планшет «Wacom Intuos pen small CTL -480», ноутбук марки HP Pavilion Model 15CX0048UR SN#CND836BD4L чорного кольору з CD-карткою марки «Toshiba Exceria 32 Gb » - скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. ст. 69, 98 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.187 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. ст. 69, 98 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Цивільний позов прокурора задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживає: АДРЕСА_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживає: АДРЕСА_2 , солідарно на користь держави в особі Департаменту фінансів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (отримувач УК у м. Кременчуці, код платежу 24060300, р/р 6008, МФО 899998, код ЄДРПОУ 37965850, банк одержувача Казначейство України (ЕАП) кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 у сумі 1529 грн 28 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Відмовити у задоволенні вимог потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 солідарно на його користь 3499 грн. 30 коп. матеріальної шкоди, у зв`язку з її повним відшкодуванням.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 11 749 грн. 65 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 16 749 грн. 65 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експертів, загальна сума, яких складає 2512 грн. 16 коп. в рівних частинах, а саме по 1256 грн. 08 коп. з кожного.

Скасувати арешт майна, що накладений ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31 січня 2020 року на мобільний телефон марки Samsung SM- J701F/BS золотистого кольору з двома сім-картами, мобільний телефон марки Xiaomi Rеdmi Note 8T з двома сім-картами, електричний шокер-фонарик чорного кольору з маркуванням «Police200000 KV BL-1101», графічний планшет «Wacom Intuos pen small CTL -480», ноутбук марки HP Pavilion Model 15CX0048UR SN#CND836BD4L чорного кольору з CD-карткою марки «Toshiba Exceria 32 Gb ».

Речові докази, що зберігаються в камері речових доказів Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області: мобільний телефон марки Xiaomi Rеdmi Note 8T з двома сім-картами, графічний планшет «Wacom Intuos pen small CTL -480», ноутбук марки HP Pavilion Model 15CX0048UR SN#CND836BD4L чорного кольору з CD-карткою марки «Toshiba Exceria 32 Gb » - повернути потерпілому ОСОБА_6 , мобільний телефон марки Samsung SM- J701F/BS золотистого кольору з двома сім-картами - повернути ОСОБА_8 електричний шокер-фонарик чорного кольору з маркуванням «Police200000 KV BL-1101» - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1