Справа № 171/2135/18
1-кп/171/21/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 кримінальне провадження № 0000975, внесене до ЄРДР 15.08.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

В провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 заявили клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням передбачених ст.49 КК України строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор вважав наявними підстави для закриття кримінального провадження за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Потерпілий ОСОБА_4 заперечував проти закриття провадження у справі, оскільки строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності закінчився з вини самого обвинуваченого, який ухилявся від явки до слідчого та суду.
Вислухавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Зі змісту ч.3 ст.288 КПК України вбачається, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Судом встановлено, що 07.08.2016 року, приблизно о 06 год., ОСОБА_6 знаходився по АДРЕСА_1 , де в цей час між ним та ОСОБА_4 виникла сварка на ґрунті давніх неприязнених відносин. В ході сварки у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , наблизившись до ОСОБА_4 , наніс останньому два удари кулаком правої руки в область голови та скроневої частини.
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно наступні тілесні ушкодження: по одному садну у лобній області ліворуч, на передній поверхні перенісся, на верхній губі ліворуч, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше шести днів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність події та складу вищевказаного кримінального проступку та про вчинення зазначеного кримінального проступку обвинуваченим ОСОБА_6 на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:
-Згідно показань потерпілого ОСОБА_4 07.08.2016 року, приблизно о 06-10 год., між ним та обвинуваченим біля двору обвинуваченого відбулася сварка, в ході якої обвинувачений двічі вдарив його по голові і шиї;
-згідно показань свідка ОСОБА_7 . 07.08.2016 року вранці її чоловік ОСОБА_4 погнав корів, згодом вона почула крик доньки, що б`ють батька, після чого вона вибігла на вулицю, де обвинувачений бив їх доньку та її чоловіка, при цьому удари наносив руками;
-свідок ОСОБА_8 показала, що 07.08.2016 року вранці її батько ОСОБА_4 гнав череду корів мимо двору обвинуваченого, де дружина обвинуваченого вдарила батька батогом, а потім вибіг обвинувачений та почав бити батька кулаками, а також наносив їй удари;
-свідок ОСОБА_9 показав, що в серпні 2016 року вранці він прийшов до себе у двір і почув крики на вулиці, потім побачив, що стоїть ОСОБА_4 , а дружина обвинуваченого махає батогом. Потім він побачив, як ОСОБА_6 наносив удари по тілу потерпілого;
-згідно висновку експерта № 186/241-Е45 від 20.10.2016 року у ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: по одному садну у лобній області ліворуч, на передній поверхні перенісся, на верхній губі ліворуч, у виличній області праворуч та три садна на зовнішній поверхні мочки правого вуха, які виникли від дії тупого твердого предмета та за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше шести днів. Термін спричинення тілесних ушкоджень може відповідати 07.08.2016 року;
-згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 17.11.2017 року за участю свідка ОСОБА_9 останній показав, як ОСОБА_6 наносив удари кулаком руки в область голови ОСОБА_4 07.08.2016 року приблизно о 06 год.;
-згідно висновку експерта № 241/207-додатковий від 15.12.2017 року не виключена вірогідність заподіяння тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_4 при механізмі та способі, які були продемонстровані свідком ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту.
Крім того, судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, та встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави. Після роз`яснення наведених положень обвинувачений наполягав на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.49 КК України.
Згідно ст.288 КПК України судом з`ясовано думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, який заперечував проти задоволення клопотання.
Згідно з положеннями ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
При цьому має бути враховано, що особа ухилялась від досудового слідства або ж від суду, та строк давності, що минув.
За матеріалами кримінального провадження встановлено, що кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, мав місце 07.08.2016 року.
Санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
Таким чином, на час розгляду клопотання обвинуваченого минув строк визначений ч.1 ст.49 КК України, а саме двохрічний строк для кримінального проступку за ч.1 ст.125 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.49 КПК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилась від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг строків давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Згідно матеріалів кримінального провадження 02.10.2018 року було зупинено досудове розслідування в зв`язку з оголошенням розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , яке відновлено 11.10.2018 року. Строк, на який було зупинено досудове розслідування, в даному випадку не впливає висновок суду щодо можливості застосування положень ч.1 ст.49 КК України.
Судом не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбаченого ч.3 ст.49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений вчинив новий злочин в період часу 07.08.2016 року по 16.11.2020 року.
Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального проступку мала місце 07.08.2016, відтак на даний час сплинув передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст.49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
За будь-яких обставин визнання чи невизнання обвинуваченим своєї вини не може вплинути на можливість прийняття рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності при наявності на те його згоди та за наявності на те відповідних підстав. Так, відповідно до ч.2 ст.286 КПК України у разі встановлення відповідних підстав на стадії досудового розслідування та за згоди підозрюваного на таке звільнення прокурор складає клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності навіть без проведення досудового розслідування в повному обсязі.
Як встановлено ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Враховуючи викладене, суд на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України вважає необхідним звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Як визначено п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284 ч.2 п.1,369-372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000975 від 15.08.2016 року, закрити.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, залишити без розгляду.
На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1