Справа № 1-39/11
Провадження № 1/493/1/20
ПОСТАНОВА
21 грудня 2020 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта кримінальну справу № 2 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благоєво Іванівського району Одеської області, українця, громадянина України, безпартійного, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (в ред.. 1960 року),
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Балтського районного суду Одеської області з 04.12.2000 року перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (в ред.. 1960 року), а саме: у таємному викраденні індивідуального майна громадян (крадіжці), що спричинило для потерпілого значні матеріальні збитки, вчинене з проникненням в приміщення.
Через ухилення від явки до суду постановою Балтського районного суду Одеської області від 21.02.2001 року відносно ОСОБА_4 змінено міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на утримання під вартою.
Постановою Балтського районного суду Одеської області від 03.02.2003 року оголошено розшук відносно ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор Котовської місцевої прокуратури просить закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що з часу вчинення ОСОБА_4 злочину минуло більше ніж п`ятнадцять років.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності та закрити провадження по справі з наступних підстав.
З обвинувального висновку вбачається, що органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України ( в ред.. 1960 року), що мало місце 06.10.2000 року.
Згідно п.11 Розділу ІІ Прикінцевих і Перехідних положень КК України правила, встановлені Кримінальним кодексом України 1960 року щодо давності, умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, погашення і знання судимості поширюються на осіб, які вчинили злочини до набрання чинності цим Кодексом, за винятком випадків, якщо цим Кодексом пом`якшується кримінальна відповідальність зазначених осіб.
Санкцією ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років з конфіскацією майна або без конфіскації.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 48 КК України (в редакції 1960 року) особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину, за який згідно з законом може бути призначено більш сурове покарання, ніж позбавлення волі строком на п`ять років, минуло десять років.
Згідно ч. 3 ст. 48 КК України (в редакції 1960 року) перебіг давності зупиняється, коли особа, яка вчинила злочин, переховується від слідства або суду. В цих випадках перебіг давності відновлюється з моменту затримання особи або явки її з повинною. При цьому особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо від часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років і давність не була перервана вчиненням нового злочину.
Аналогічна норма, яка не погіршує становище підсудного, міститься і в ч. 2 ст. 49 КК України (в ред.. 2001 року), відповідно до якої перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 282 КПК України (в редакції 1960 року) якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10 11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що з часу вчинення ОСОБА_4 злочину, минуло більше п`ятнадцяти років, суд вважає можливим звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності та закрити кримінальну справу.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 81 КПК України ( в ред. 1960 року).
Керуючись ст.. 48 КК України (в редакції 1960 року), ст. ст. 11-1, 282 КПК України (в редакції 1960 року), суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благоєво Іванівського району Одеської області, українця, громадянина України, безпартійного, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року), звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.140 КК України (в ред.. 1960 року), - закрити.
Запобіжний захід, обраний відносно підсудного ОСОБА_4 - скасувати.
Речові докази, які перебувають на відповідальному збереженню у потерпілого ОСОБА_5 повернути за належністю.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ