Дата документу 26.08.2020 Справа № 325/1523/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 325/1523/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/1464/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Приазовського районного суду Запорізької області,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 26 серпня 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.162, ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 146, ч.3 ст. 152 КК України.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.162, ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 146, ч.3 ст. 152 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.162, ч.2 ст.125, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 152 КК України.

Прокурором ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на два місяці, оскільки до спливу терміну запобіжного заходу розгляд справи з об`єктивних причин не може бути завершений. На думку прокурора на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному проваджені, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2020 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком до 29 серпня 2020 року. Суд зазначив, що для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України щодо запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу чи продовжити злочинну діяльність, необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вказані ризики не зникли та не зменшилися, а застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою вказує, що вже два роки перебуває під вартою за сфабриковане кримінальне провадження відносно нього. Звертає увагу, що в судовому засіданні допитані свідки та потерпіла, а тому ризик незаконного впливу на них відсутній. Зазначає, що в матеріалах провадження наявна розписка батька, який бере його на особисту поруку та зобов`язується на першу вимогу суду забезпечувати його явку. Крім того, у нього є ще одна людина, яка бажає взяти його на поруки, також він має характеристику та довідку з місця мешкання. Просить суд змінити йому запобіжний захід на більш м`який ніж тримання під вартою, а саме на домашній арешт.

Позиції учасників судового провадження.
Адвокат підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , суд першої інстанції обґрунтував своє рішення щодо необхідності продовження застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Таке рішення суду має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положенями ст. 331, ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням вимог національного та міжнародного законодавств.

З огляду на заявлені обвинуваченим доводи щодо сфабрикованого кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 вже висунуто обвинувачення і триває судовий розгляд у суді першої інстанції, колегія суддів не досліджує питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх належності, допустимості та достатності, а перевіряє лише висновки суду на предмет наявності ризиків та існування вагомих підстав для продовження тримання особи під вартою.

Матеріали контрольного кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є нетяжкими злочинами, зокрема, за ч.1 ст.162, ч. 1 ст. 125 КК України, та особливо тяжким - ч.3 ст.152 КК України, за яке передбачено покарання в вигляді позбавлення волі строком до 12 років, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Апеляційна інстанція знаходить вірним висновок суду першої інстанції про те, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Беручи до уваги відомості стосовно особистості обвинуваченого, обставин висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, зокрема відносно відомої йому особи, районний суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування, з огляду на очікуване покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, наразі є реальним, що на думку судової колегії, виключає можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на будь-який інший більш м`який запобіжний захід, оскільки ні особисте зобов`язання чи особиста порука, ні застава, ані домашній арешт не забезпечать уникнення вказаного ризику.

При цьому, апеляційний суд не вважає ризик незаконного впливу ОСОБА_8 недоведеним через допит потерпілої, оскільки обвинувачений є колишнім співмешканцем потерпілої, а допит потерпілої у даному випадку не є достатньо переконливою обставиною для протилежного висновку.
З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_8 щодо неодноразових притягнень до кримінальної відповідальності, відсутність соціальних зв`язків та постійного джерела доходів, які у цілому є негативними, існує велика ймовірність передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризику вчинення нового кримінального правопорушення.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановленні в попередніх судових рішеннях.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 407 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини провадження, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 червня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4