Справа № 619/2632/18
Провадження № 1-кп/638/564/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів : ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Дергачі, Харківської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України, -
прокурорів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 , ОСОБА_16
потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18
представника потерпілої ОСОБА_19
захисників ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24
підсудного ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В :
Підсудний ОСОБА_11 06 квітня 2018 року, близько 22:00 години, більш точний час виявити в ході досудового розслідування та судового провадження не виявилось можливим, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поряд зі сходами з перону залізничної зупинки «Нові Дергачі» розташованого навпроти домоволодіння №22 по вул. Борейській в м. Дергачі Харківської області, звернув увагу на раніше незнайомого йому ОСОБА_25 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння та з явними ознаками кульгання, у зв`язку із травмою ноги.
Після чого у підсудного ОСОБА_11 виник злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_25 з застосування щодо нього, з метою подолання можливого опору, насильства небезпечного для його життя та здоров`я, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та заволодіння належним ОСОБА_25 майном, в тому числі наявним мобільним телефоном.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, підсудний ОСОБА_11 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, настиг ОСОБА_25 та вчинив на нього розбійний напад з метою заволодіння належним йому майном, і бажаючи подолати волю потерпілого до опору, почав наносити удари ногами в область голови та тулубу ОСОБА_25 , від яких останній впав на землю.
Продовжуючи свої злочинні дії, підсудний ОСОБА_11 продовжив наносити ОСОБА_25 , який лежав на землі, множинні удари ногами в область голови та тулубу, тобто в життєво важливі органи.
Під час вчинення зазначених протиправних дій у відношенні ОСОБА_25 , підсудний ОСОБА_11 розумів, що ОСОБА_25 може чинити опір, таким чином перешкоджати заволодінню належним йому майном, а також, що для досягнення своєї злочинної мети йому необхідно вчинити умисне вбивство ОСОБА_25 .
При таких обставинах, підсудний ОСОБА_11 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном ОСОБА_25 , прийняв рішення про вчинення умисного вбивства ОСОБА_25 з корисливих мотивів під час розбійного нападу.
Реалізуючи свій прямий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, яке належало ОСОБА_25 , поєднане із насильством, небезпечним для життя та здоров`я останнього, а також з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_25 , з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх умисних дій та бажаючи настання смерті ОСОБА_25 , підсудний ОСОБА_11 обома руками схопив за горло ОСОБА_25 та почав здавлювати органи шиї, доки останній перестав подавати ознаки життя, після чого заволодів належним ОСОБА_25 майном, а саме : мобільним телефоном марки «Lenovo» модель «А1000» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 1000 гривен; SІМ - карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_3 , що не має матеріальної цінності; ключницею з п`ятьма ключами, що не мають матеріальної цінності, після чого з вказаним майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд.
В результаті протиправних дій підсудного ОСОБА_11 , потерпілому ОСОБА_25 були заподіяні тілесні ушкодження, а саме : множинні садна на обличчі, дві поверхневі забиті рани на лівому повіці, крововиливи на слизових оболонках верхньої та нижньої губи, крововилив на покровах скроневої ділянки голови зліва по навколо хребетній лінії, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень; прямі переломи 2-5 ребер зліва, з крововиливами в містах переламів, що мають ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень; тупа травма шиї, яка проявилася у вигляді саден та синців по передній, а також лівій бічній поверхні шиї, перелому правого великого рога під`язичної кістки, з неповним розривом суглобової сумки з набряком та крововиливом цієї ділянки, переломи обох малих рогів під`язичної кістки, перелому щитоподібного хряща, а також наявності згустку крові, який був виявлений на місті біфуркації трахеї, механічна асфіксія, від здавлення органів шиї, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
В наслідок злочинних дій підсудного ОСОБА_11 , від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_25 помер на місці.
Причиною смерті ОСОБА_25 є механічна асфіксія від здавлення органів шиї.
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України не визнав. При цьому, підсудний ОСОБА_11 , після роз`яснення судом суті обвинувачення, на підставі приписів ст. 63 Конституції України та ст. 42 КПК України, відмовився від надання показань з приводу обставин вказаного кримінального провадження.
Судова колегія вважає, що незважаючи на не визнання підсудним ОСОБА_11 своєї вини, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 , яка є матір`ю загиблого ОСОБА_25 показала, що останній раз сина вона бачила 05.04.2018, він перебував в нормальному стані, без наявності тілесних ушкоджень. 07.04.2018 її стало відомо про смерть сина. Прибувши на місце події залізничну станцію, вона побачила труп сина на якому були тілесні ушкодження. Обставин заподіяння сину тілесних ушкоджень, внаслідок чого сталась його смерть, її невідомо. В цілому сина характеризує з позитивної сторони, як особу, яка вела нормальний спосіб життя, в побуті спокійну та неконфліктну. Син був фізично здоровий, однак у зв`язку з травмою ноги, кульгав та мав певні проблеми з пересуванням. Підсудний ОСОБА_11 раніше її відомий не був.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_18 , яка є донькою загиблого ОСОБА_25 показала, що останній раз батька вона бачила 01.01.2018, так як він мешкали окремо, одна постійно спілкувались по телефону, останній раз 05.04.2018. Про смерть батька її стало відомо зі слів його матері 07.04.2018. Обставин заподіяння батьку тілесних ушкоджень, внаслідок чого сталась його смерть, її невідомо. В цілому батька характеризує з позитивної сторони, як особу, яка вела нормальний спосіб життя, в побуті спокійну та неконфліктну. Підсудний ОСОБА_11 раніше її відомий не був.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що загиблий ОСОБА_25 та підсудний ОСОБА_11 йому відомі, останнього характеризує з задовільності сторони. 06.04.2018 він разом з ОСОБА_11 та іншими особами вживав спиртні напої, після чого близько 21:30 години ОСОБА_11 залишився на залізничній станції Н.Дергачі чекати електропотяг, а він пішов додому. Хто ще перебував в той час на станції не бачив. Щодо наступних подій та обставин смерті ОСОБА_25 , йому нічого невідомо.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що загиблий ОСОБА_25 та підсудний ОСОБА_11 йому відомі. В день 06.04.2018 він разом з ОСОБА_25 та іншими особами вживав спиртні напої в районі залізничної станції Н.Дергачі. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_25 поводив себе нормально. У ОСОБА_25 будь яких тілесних ушкоджень не було, він кульгав у зв`язку з травмою ноги. Що відбувалось після 18-19 години йому невідомо, так як він пішов додому. Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_25 був в наявності мобільний телефон марки «Lenovo», який він поклав до кишені свого одягу. Наступного дня йому стало відомо про загибель ОСОБА_25 , за яких обставин загинув потерпілий йому невідомо.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_28 щодо подій, які мали місце 06.04.2018, в частині обставин вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_25 та іншими особами, дала показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_27 . При цьому свідок ОСОБА_28 наголошувала на тому, що при вищезазначених обставинах у ОСОБА_25 будь яких тілесних ушкоджень не було, він кульгав у зв`язку з травмою ноги. Що відбувалось після 21 години її невідомо, так як вона залишила ОСОБА_25 на лавочці в районі залізничної станції Н.Дергачі та пішла додому. Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_25 був в наявності мобільний телефон.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_29 щодо подій, які мали місце 06.04.2018, в частині обставин вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_25 та іншими особами, дав показання аналогічні показанням свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 .При цьому свідок ОСОБА_29 наголошувала на тому, що при вищезазначених обставинах у ОСОБА_25 будь яких тілесних ушкоджень не було, він кульгав у зв`язку з травмою ноги. Що відбувалось після 12 години йому невідомо, так як він пішов додому. Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_25 був в наявності мобільний телефон.
Крім того вина підсудного ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України також підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами :
- протоколом огляду місця події від 07.04.2018, відповідно до якого в результаті огляду було встановлено місце вчинення підсудним ОСОБА_11 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_25 та умисного вбивства останнього з корисних мотивів, яке мало місце 06.04.2018 на дільниці місцевості, розташованій поряд з залізничною зупинкою « Нові Дергачі » напроти будинку № 22 по вул. Борейській в м. Дергачі Харківської області. Внаслідок огляду місця події на зазначеної ділянці місцевості був виявлений труп ОСОБА_25 з ознаками насильницької смерті. Також під час огляду на одязі ОСОБА_25 та на грунтової поверхні були виявлені та вилучені нашарування рідини бурого кольору. ( т. 2, а.с.а.с. 33-35, 36-53 );
- лікарським свідоцтвом про смерть № 12-19/119/18Дт від 10.04.2018 та свідоцтвом про смерть ОСОБА_25 , відповідно до яких причиною смерті останнього є механічна асфіксія внаслідок здавлення органів шиї. ( т. 1, а.с.а.с. 169, 170; т. 2, а.с. 123 );
- висновком судово медичної експертизи № 119/18Дт від 21.06.2018, відповідно до якого при судово - медичному дослідженні трупа ОСОБА_25 було встановлено, що причиною смерті останнього є механічна асфіксія від здавлення органів шиї, що була отримане незадовго до смерті, при локальній дії зовнішньої травмуючої сили на область шиї, в напрямку спереду назад і зліва направо. При проведенні експертних досліджень, на тілі трупу ОСОБА_25 була виявлена тупа травма шиї, яка проявилася у вигляді саден та синців по передній, а також лівій бічній поверхні шиї, перелому правого великого рога під`язикової кістки, з неповним розривом суглобової сумки з набряком та крововиливом цієї ділянки, переломи обох малих рогів під`язикової кістки, перелому щитоподібного хряща, а також наявності згустку крові, який був виявлений на місці біфуркації трахеї. Вищезазначена травма по ступені тяжкості має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечності для життя. Окрім того, на тілі трупу ОСОБА_25 виявлені наступні тілесні ушкодження : множинні ссадна на обличчі, поверхневі забиті рани на лівому повіці ( у кількості двох ), крововиливи на слизових оболонках верхньої та нижньої губи, крововиливи на м`яких покровах скроневої ділянки голови зліва, крововиливи на парієнтальній плеврі в проекції 8-9 ребер зправа та в проекції 2 ребра зліва по навколо хребетній лінії, які по ступені тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень; прямі переломи 2-5 ребер зліва, з крововиливом в містах переламів, які по ступені тяжкості відповідають середній ступені тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я. Час настання смерті ОСОБА_25 відповідає приблизно 12-14 годинам, з моменту її настання до проведення судово медичної експертизи ( 07.04.2018 з 12:20 ). Ушкодження, які були виявлені на тілі ОСОБА_25 , були отримані їм в період приблизно як за пів години, до настання смерті ( окрім травми шиї). Після отримання вищезазначеної травми шиї вчинення ОСОБА_25 самостійних дій є маловірогідним, або в малому обсязі. Травма шиї, яка безпосередньо стала причиною смерті ОСОБА_25 , утворитися за умови падіння не могла. В крові трупа ОСОБА_25 виявлений етиловий спирт в кількості 2,9%о, що відповідає сильному алкогольному сп`янінню. ( т. 2, а.с.а.с. 55-58 );
- висновком судово медичної експертизи № 55/18Дт від 25.06.2018, відповідно до якого при судово - медичному дослідженні трупа ОСОБА_25 було встановлено, що безпосередньою причиною смерті останнього стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї, що була отримане незадовго до смерті, при локальній дії зовнішньої травмуючої сили на область шиї, в напрямку спереду назад і зліва направо. При проведенні експертних досліджень, на тілі трупу ОСОБА_25 була виявлена тупа травма шиї, яка проявилася у вигляді саден та синців по передній, а також лівій бічній поверхні шиї, перелому правого великого рога під`язикової кістки, з неповним розривом суглобової сумки з набряком та крововиливом цієї ділянки, переломи обох малих рогів під`язикової кістки, перелому щитоподібного хряща, а також наявності згустку крові, який був виявлений на місці біфуркації трахеї, яка по ступені тяжкості має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Показання підозрюваного ОСОБА_11 , отримані в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 12.04.2018, показання отримані в ході його допиту від 12.04.2018 та додаткового допиту від 03.05.2018, не суперечать щодо факту нанесення тілесних ушкоджень виявлених на час судово медичної експертизи трупа ОСОБА_25 , але відповідають їм не в повному обсязі. ( т. 2, а.с.а.с. 183-189 );
- висновком судово медичного експерта № 16/2820-Дм/18 від 11.04.2018, відповідно до якого при судово - медичному дослідженні крові трупа ОСОБА_25 виявлений етиловий спирт в кількості 2,9 %о. Метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий не виявлені. ( т. 4, а.с. 120 );
- висновком судово медико криміналістичного експерта № 17-144-МК/119/18Дт від 16.05.2018, відповідно до якого в ході проведення дослідження кістково хрящового органокомплексу шиї трупа ОСОБА_25 встановлені ушкодження :
- Під`язикової кістки: патологічна рухливість лівого та правого великих рогів, а також малих рогів. При подальшому дослідженні встановлено перелом правого великого рога під`язикової кістки в верхній третині, на 1,3 см від його кінця. При цьому, з боку зовнішньої поверхні краї перелому рівні, добре зіставляються, стоншені, із утворенням пікоподібного виступу ( ознака розтягнення ), а з боку внутрішньої поверхні краї перелому нерівні, не зіставляються між собою, із поодинокими сколами компакти ( ознака долому ). Відмічається неповний розрив суглобової сумки зліва, в місті з`єднання рога з тілом. Краї розриву дещо нерівні. В просвіті його вбачається рухома суглобова поверхня. Відмічається ротація лівого великого рогу назовні ( вліво ). Стереомікроскопічно : з боку передньо зовнішньої поверхні краї перелому нерівні, не зоставляються між собою, із поодинокими сколами ком пакти ( ознака долому ), а з боку задньо внутрішньої поверхні краї переламів рівні, добре зіставляються, стоншені ( ознака розтягнення ). Крім цього, встановлена патологічна рухомість обох малих рогів під`язикової кістки біля їх основи, де виявлені переломи : ознаки розриву ( розтягнення ) з рівними краями з боку задньо внутрішньої поверхні, а ознаки долому з нерівними краями збоку передньо зовнішньої поверхні.
- Щитоподібного хряща : в області верхнього лівого рогу на висоті 0,4 см від основи вбачається перелом його з ротацією відламка в напрямку ззаду наперед та зліва направо, де зі сторони зовнішньої поверхні вбачаються ознаки розриву з рівними, добре зіставними, стоншеними краями ( розтягнення ), а з боку внутрішньої поверхні ознаки долому з нерівними краями та поодинокими сколами.
Крім цього, в зоні описаного ушкодження лівого верхнього рога, встановлений щілиноподібний перелом лівої пластини. Лінія перелому декілька хвиляста, проходить зверху вниз майже паралельно краю по внутрішній поверхні, де вбачаються рівні, добре зіставні краї. У цій зоні визначається незначне вдавлення лівої пластини хряща, де образовані горбисті стінки ( зона долому ).
Ці переломи під`язикової кістки та щитоподібного хряща утворились при локальній дії зовнішньої травмуючої сили на область шиї ( під`язикової кістки та щитоподібного хряща ) в напрямку спереду назад і зліва направо ( бокове здавлення зліва ). ( т. 4, а.с.а.с. 121-122 );
- висновком судово медико гістологічного експерта № 13/1393-ДМ/18 від 13.06.2018, відповідно до якого при мікроскопічному дослідженні гістологічних препаратів від трупа ОСОБА_25 було встановлено гострий розлад кровообігу : різке венозне повнокров`я, порушення властивостей реологій крові, виражений периваскулярний набряк головного мозку. Крововилини в легеневу паренхіму, наявність еритроцитів в просвіті бронхів великого калібру. Нерівномірна гіпертрофія, дистрофія міокарду. Периваскулярний кардіосклероз. №1 «уч. нижньої челюсті справа» - осередкові крововиливи з чітким та частково візованих еритроцитів, з початковою клітинною реакцією. № 2 «гортань» - масивний крововилив під слизову оболонку з візованих еритроцитів, наявність тканинної та судинної реакції. № 3 «уч. шиї зправа» - осередкові крововиливи з нечітких та частково візованих еритроцитів, з початковою клітинною реакцією, наявність еритроцитів в синусах лімфатичного вузла. № 4 «уч. ребра зправа» - масивні крововиливи, що розшаровують з частково візованих еритроцитів, розсіяна кругло клітинна інфільтрація, наявність тканинної та судинної реакції. № 5 «підключична зліва» - крововиливи з частково візованих еритроцитів, виразна судинна та тканинна реакція. ( т. 4, а.с.а.с. 123-124 ).
Будучи допитаною в судовому засіданні судово медичний експерт ОСОБА_30 в повному обсязі підтвердила вищезазначені висновки судово медичних експертиз № 119/18Дт від 21.06.2018 та № 55/18Дт від 25.06.2018, зазначивши, що нею здійснювались вказані експертні дослідження, результати яких нею були об`єктивно відображенні в письмових висновках. При цьому ОСОБА_30 наголошувала на тому, що причиною смерті ОСОБА_25 є механічна асфіксія від здавлення органів шиї саме руками, так як інший механізм впливу є маловірогідним, про що свідчить характер виявлених ушкоджень органів шиї. Внаслідок нанесення ударів ногами в область шиї неможливо утворення виявлених ушкоджень. Безпосередньо перед задушенням ОСОБА_25 були заподіяні значні тілесні ушкодження, які погіршали його фізичний стан та скоротили час настання смерті ОСОБА_25 внаслідок задушення. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_11 виклав та показав обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_25 саме ті, що пам`ятав.
- протоколом обшуку від 12.04.2018, відповідно до якого під час проведення обшуку за місцем мешкання підсудного ОСОБА_11 домоволодіння АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено належне загиблому ОСОБА_25 майно, а саме : мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000» з SIM картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ключницю, п`ять ключів, якими під час вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_25 та умисного вбивства останнього з корисних мотивів, яке мало місце 06.04.2018, заволодів і в подальшому користувався та зберігав за місцем свого мешкання. Крім того, під час проведення обшуку в домоволодіння ОСОБА_11 було виявлено та вилучено одяг та взуття, в які був одягнутий останній під час вчинення зазначених злочинів та на яких були виявлені нашарування речовини бурого кольору. ( т. 2, а.с.а.с. 83-90 );
У судовому засіданні був переглянутий та досліджений відеозапис фіксації проведення зазначеного обшуку в житлі підсудного ОСОБА_11 , який міститься на оптичному диску DVD-R, з якого вбачаються обставини проведення зазначеної слідчої дії, вилучення у підсудного ОСОБА_11 вищевказаного майна. ( т. 1, а.с. 91 ).
При цьому, у судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 зазначив, що переглянутим відеозаписом зафіксовано обставини проведення за місцем його мешкання обшуку та вилучення виявленого майна, наголошуючи на тому, що мобільний телефон потерпілого він видав слідчому добровільно, кому належать виявлені ключі йому невідомо, вилучений одяг належить йому.
- висновком судово імунологічної експертизи № 14/1304-Дм/18 від 19.06.2018 відповідно до якої кров підсудного ОСОБА_11 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерелогічною системою АВО. ( т. 2, а.с.а.с. 202-203 );
- висновком судово імунологічного експерта № 14/762к-Дм/18 від 11.04.2018 відповідно до якої кров від трупу ОСОБА_25 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. ( т. 4, а.с. 119 );
- висновками судово імунологічних експертиз № 14/901-Дм/18 від 11.05.2018 та № 14/900-Дм/18 від 11.05.2018, відповідно до яких кров від трупу ОСОБА_25 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. У фрагментах грунту, вилучених під час огляду місця події, який мав місце 07.04.2018, біля трупу ОСОБА_25 , виявлена кров людини, групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_25 не виключається. ( т. 2, а.с.а.с. 93-94, 105-106 );
- висновком судово імунологічної експертизи № 14/903-Дм/18 від 12.05.2018 відповідно до якого на належному підсудному ОСОБА_11 джемпері, який було вилучено 12.04.2018 під час обшуку домоволодіння останнього, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_25 не виключається. ( т. 2, а.с.а.с. 102-103 );
- висновком судово імунологічної експертизи № 14/1067-Дм/18 від 22.05.2018 відповідно до якого на належних загиблому ОСОБА_25 брюках, в які був одягнутий останній 06.04.2018 під час вчинення підсудним ОСОБА_11 розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_25 з корисливих мотивів, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, властивій ОСОБА_25 ( т. 2, а.с.а.с. 168-169 );
- висновком судово імунологічної експертизи № 14/1069-Дм/18 від 22.05.2018 відповідно до якого на належному загиблому ОСОБА_25 лівому мокасині, в який був взутий останній 06.04.2018 під час вчинення підсудним ОСОБА_11 розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_25 з корисливих мотивів, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, властивій ОСОБА_25 ( т. 2, а.с.а.с. 171-172 );
- висновком судово імунологічної експертизи № 14/1066-Дм/18 від 22.05.2018 відповідно до якого на належній загиблому ОСОБА_25 тактичній сорочці, в яку був одягнутий останній 06.04.2018 під час вчинення підсудним ОСОБА_11 розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_25 з корисливих мотивів, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, властивій ОСОБА_25 ( т. 2, а.с.а.с. 174-176 );
- висновком судово імунологічної експертизи № 14/1065-Дм/18 від 22.05.2018 відповідно до якого на належній загиблому ОСОБА_25 куртці, в яку був одягнутий останній 06.04.2018 під час вчинення підсудним ОСОБА_11 розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_25 з корисливих мотивів, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, властивій ОСОБА_25 ( т. 2, а.с.а.с. 180-182 );
- протоколом слідчого експерименту від 21.06.2018 за участю потерпілої ОСОБА_17 , в ході якого остання, перебуваючи за місцем мешкання загиблого сина ОСОБА_25 біля домоволодіння АДРЕСА_2 , оглянувши надані її уповноваженим слідчим ВП 5-ть ключів, ключницю та мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000», які були виявлені та вилучені під час обшуку за місцем мешкання підсудного ОСОБА_11 , зазначила, що ключі, ключниця та мобільний телефон належали її сину. Після чого, потерпіла ОСОБА_17 наданими ключами відчинила вхідні двері вказаного домоволодіння та літньої кухні. ( т. 2, а.с.а.с. 195-198 ).
У судовому засіданні був переглянутий та досліджений відеозапис фіксації проведення зазначеного слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_17 , який міститься на оптичному диску CD-R, з якого вбачаються обставини проведення зазначеної слідчої дії. ( т. 1, а.с. 199 ).
При цьому, у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 зазначила, що переглянутим відеозаписом зафіксовано обставини проведення за місцем мешкання її сина ОСОБА_25 за її участю слідчого експерименту, в ході якого вона впізнала належні сину речі : мобільний телефон, ключницю та ключі від замків дверей домоволодіння сина.
- протоколом слідчого експерименту від 12.04.2018 та доданим до нього відеозаписом фіксації проведення слідчої дії, за участю підсудного ОСОБА_11 , в ході якого, останній, в присутності захисника, понятих та судово медичного експерта, перебуваючи на місці вчинення інкримінованих йому злочинів, а саме розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_25 та умисного вбивства останнього з корисних мотивів, яке мало місце 06.04.2018, на дільниці місцевості, розташованій поряд з залізничною зупинкою « Нові Дергачі » напроти будинку № 22 по вул. Борейській в м. Дергачі Харківської області, виклав обставини вчинених злочинів, вказав мету розбійного нападу на ОСОБА_25 та позбавлення його життя, детально надав пояснення своїм діями, відобразив механізм та локалізацію нанесених ОСОБА_25 множинних ударів. ( т. 2 а.с.а.с. 110-112, 113 );
Відеозапис, який міститься на оптичному диску DVD-R з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії слідчого експерименту за участю підсудного ОСОБА_11 був переглянутий та досліджений в судовому засіданні. При цьому, з дослідженого відеозапису вбачається, що під час проведення слідчої дії підсудний ОСОБА_11 , добровільно, без фізичного чи психічного примусу з боку учасників слідчої дії, надав свою згоду на проведення слідчого експерименту. Після чого детально та послідовно виклав обставини вчинення інкримінованих йому злочинів. Наголошуючи на тому, що під час сварки з ОСОБА_25 , який під час руху схопив його за плече та образив, він розлютився та наніс ногою удар останньому в область голови, від якого він впав на землю, після чого у нього зненацька виник умисел на вчинення нападу на останнього з метою заволодіння належним йому майном, зокрема мобільним телефоном. Подолавши можливий супротив ОСОБА_25 шляхом нанесення множинних ударів ногами у різні частини тіла, в тому числі і життєво важливий орган голову та знерухомивши таким чином потерпілого, який впав на землю, він його обшукав, виявив та заволодів телефоном і ключницею з ключами, які перебували в кишенях одягу потерпілого. Однак, заволодівши майном він продовжив застосовувати у відношенні потерпілого небезпечне для його життя насильство, зокрема наніс ногою удар та наступив ногою на область голови потерпілого, і лише після того, як потерпілий перестав подавати ознаки життя, з місця вчинення злочинів з викраденим зник. При цьому, підсудний ОСОБА_11 зазначив, що ОСОБА_25 мав незадовільний фізичний стан, погано рухався та кульгав, під час нанесення ударів опору ОСОБА_25 не чинив, голову від ударів не затуляв. Всі події відбувались в темну пору доби, під час нанесення ударів він розумів, що наносить удари ногами саме в область голови та грудей. При зазначених подіях він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Побиття тривало близько п`яти хвилин.
Також судова колегія звертає увагу на те, що підсудний ОСОБА_11 під час проведення зазначеної слідчої дії викладаючи свої протиправні дії одночасно відтворював їх на місці, ретельно викладаючи мету нападу, місце вчинення злочинів, механізм, локалізацію та спосіб нанесення множинних ударів потерпілому, місце розташування викраденого майна. При цьому, з метою уточнення відповідних дій, підсудному учасниками слідчої дії, зокрема судово медичним експертом, ставились відповідні питання, щодо механізму, локалізації та способу нанесення ударів потерпілому, на які ОСОБА_11 добровільно та послідовно надавав відповіді та зазначав обставини, які були відомі лише йому та не булим відомі іншим учасникам слідчої дії, так як під час ОСОБА_11 вчинення злочинів, очевидці були відсутні.
Переглянувши відеозапис з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії слідчого експерименту підсудний ОСОБА_11 зазначив, що дійсно під час досудового розслідування, за його участю була проведена зазначена слідча дія, під час якої він на місці надав пояснення під час яких відтворив події, які мали місце 06.04.2018 та обставини побиття ним ОСОБА_25
- протоколом огляду місця події від 17.04.2018, відповідно до якого в приміщенні Дергічівського МВ ХОБСМЕ був оглянутий та вилучений одяг та взуття загиблого ОСОБА_25 , в який він був одягнутий 06.04.2018 під час вчинення щодо нього підсудним ОСОБА_11 інкримінованих злочинів, а саме : штани, мокасини, футболку, куртку, ремінь. При цьому, на куртці були виявлені нашарування речовини бурого кольору. ( т. 2, а.с.а.с. 114-116 );
- протоколами огляду речей та визнання речовими доказами від 07.06.2018, відповідно до яких були оглянуті та долучені до матеріалів кримінального провадження, виявлені та вилучені під час проведення 12.04.2018 обшуку за місцем мешкання підсудного ОСОБА_11 речі належне підсудному ОСОБА_11 майна та зокрема, належне загиблому ОСОБА_25 майно, а саме : мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000» з SIM картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ключниця, п`ять ключів, якими підсудний ОСОБА_11 заволодів під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_25 та умисного вбивства останнього з корисних мотивів, а також одяг загиблого ОСОБА_25 , 2 фрагменту грунту з нашаруванням РБК, вилучених 07.04.2018 під час огляду місця події. ( т. 2, а.с.а.с. 213-214, 215- 224 );
У судовому засіданні судовою колегією були оглянуті та досліджені вказані в протоколах огляду речей та визнання речовими доказами від 07.06.2018 вищезазначені речі, які також були надані для ознайомлення учасникам судового провадження.
При цьому, підсудний ОСОБА_11 зазначив, що вилучений під час проведення обшуку його домоволодіння одяг та взуття належать йому та в ньому він був одягнутий та обутий під час подій, які мали місце 06.04.2018.
- заявою рахунком від 30.07.2016 наданою ТОВ « ЕКТА СЕРВІС » на ім`я ОСОБА_25 щодо придбання останнім мобільного телефону марки «Lenovo» модель «А1000», яким 06.04.2018 підсудний ОСОБА_11 заволодів під час вчинення розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_25 з корисливих мотивів. ( т. 2, а.с.а.с. 127-128 );
У судовому засіданні сторона захисту просила судову колегію визнати недопустимими наступні докази:
- протокол слідчого експерименту та інформацію яка міститься на оптичному диску DVD-R з відеозаписом процесуальної дії слідчого експерименту за участю підсудного ОСОБА_11 , який мав місце 12.04.2018, як такі, що отримані з порушенням відповідних приписів КПК України, так як, протокол слідчого експерименту не містить відображення ходу, умов та результатів слідчої дії, даних щодо роз`яснення підсудному ОСОБА_11 його процесуальних прав, диск на якому зафіксовано проведення слідчої дії не містить підписів та реквізитів та є інформацією перенесеною з носія відеокамери, яка використовувалась для фіксації зазначеної слідчої дії, крім того, на думку сторони захисту участь захисник при проведенні зазначеної слідчої дії не була добровільною, а показання підсудним ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту були надані під фізичним та психічним впливом співробітників поліції;
- висновки судово - медичних експертиз № 119/18Дт від 21.06.2018 та № 55/18Дт від 25.06.2018, які на думку сторони захисту, були проведенні з істотними порушеннями приписів КПК України, так як судово медичний експерт вийшла за межі своєї компетенції залучивши під час проведення експертних досліджень, інших спеціалістів в області токсикології, імунології, гістології, криміналістики для отримання висновків необхідних для надання остаточного судово медичного висновку.
Судова колегія не приймає до уваги твердження сторони захисту про недопустимість вищезазначених доказів та вважає їх хибними з наступних підстав.
Протокол слідчого експерименту від 12.04.2018 за участю підсудного ОСОБА_11 було складено у відповідності до приписів ст. 240 КПК України, так як зазначений протокол містить посилання на склад учасників зазначеної слідчої дії, в тому числі щодо участі захисника підсудного ОСОБА_11 та відповідних понятих, умови та результати слідчої дії, інформацію щодо фіксування слідчої дії відповідним засобом звуко - та відео - фіксації, інформацію щодо роз`яснення перед початком слідчої дії підсудному ОСОБА_11 його прав та обов`язків та отримання його згоди на проведення слідчої дії з відтворення обставин вчинення протиправних дій у відношенні ОСОБА_25 , підписи учасників слідчої дії, в тому числі і підсудного ОСОБА_11 та його захисника, відсутність будь яких зауважень на протокол слідчої дії, в тому числі щодо застосування співробітниками поліції фізичного чи психічного впливу.
Крім того, судова колегія зазначає, що відеозапис зазначеної процесуальної дії слідчого експерименту за участю підсудного ОСОБА_11 , був здійснений та перенесений на відповідний оптичний диск DVD-R, відповідно до приписів КПК України.
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 після перегляду та дослідження відеозапису з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії слідчого експерименту зазначив, щодо проведення за його участю зазначеної слідчої дії та відтворення ним обставин вчинених злочинів. При цьому, під час дослідження відеозапису з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії, судовою колегією не встановлено застосування щодо підсудного ОСОБА_11 будь якого впливу з боку учасників зазначеної слідчої дії, в тому числі з боку співробітників поліції. Поведінка підсудного ОСОБА_11 та наявність поряд з ним його захисника, свідчить про добровільне відтворення вчинених ним протиправних дій. Крім того, переглянутий відеозапис слідчої дії свідчить про сумлінне виконання захисником ОСОБА_11 своїх повноважень щодо представлення та захисту інтересів підзахисного та відсутності недобросовісної поведінки захисника.
Також судова колегія зазначає, що згідно ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, й матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Матеріальний носій лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.
Долучений до матеріалів провадження в якості речового доказу DVD-R - диск з відеозаписом обставин проведення слідчого експерименту був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на картці пам`яті відеокамери марки «Panasonic» моделі «HC-V160», яка використовувалась при проведенні слідчої дії та зазначена в протоколі слідчого експерименту, в електронному вигляді у виді файлів.
Таким чином, записаний на оптичний диск носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.
Зазначена правова позиція міститься в Постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.10.2020 ( справа № 677/2040/16-к, провадження № 51-5738км19 ).
При таких обставинах, судовою колегією не встановлено будь яких суттєвих порушень щодо проведення зазначеної слідчої дії, які б свідчили про наявність підстав для визнання протоколу слідчого експерименту та інформації яка міститься на оптичному диску DVD-R з відеозаписом зазначеної процесуальної дії недопустимими доказами.
Також у судовому засіданні судової колегії стороною захисту не надано доказів застосування щодо підсудного ОСОБА_11 під час досудового розслідування заходів фізичного та психічного впливу з боку співробітників поліції, а тому, за відсутності об`єктивних підтверджень, зазначене твердження сторони захисту судова колегія розцінює критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів.
Крім того, у судовому засіданні були досліджені висновки судово медичних експертиз № 119/18Дт від 21.06.2018 та № 55/18Дт від 25.06.2018, судовою колегією також був допитаний судово медичний експерт ОСОБА_30 , яка в повному обсязі підтвердила, як свою компетенції судово медичного експерта, так і надані нею вищевказані висновки судово медичних експертиз та зазначила, що нею здійснювались вказані експертні дослідження, результати яких нею були об`єктивно відображенні в письмових висновках. Експертні дослідження були нею проведені в межах своєї компетенції та повноважень з урахуванням вимог Інструкцій «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» «Про проведення судово медичної експертизи» та інших нормативно правових актів.
Також в судовому засіданні були досліджені відповідні висновки експертів судово медичних досліджень зразків крові та органів від трупа ОСОБА_25 , на які посилається сторона захисту, а саме : № 16/2820-Дм/18 від 11.04.2018, № 17-144-МК/119/18Дт від 16.05.2018, № 13/1393-ДМ/18 від 13.06.2018, № 14/762к-Дм/18 від 11.04.2018 та які були виконані відповідними експертами - фахівцями Харківського обласного бюро судово медичної експертизи.
Зазначені висновки експертів свідчать про, те що останні проводили відповідні експертні дослідження на підставі ухвал слідчого судді Дергачівського райсуду Харківської області від 07.04.2018 в межах проведення досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню та за направленням судово медичного експерта Дергачівського МВ ХОБСМЕ ОСОБА_31 . При цьому експерти у своїх висновках посвідченими своїми підписами, зазначили щодо ознайомлення зі своїми правами та обов`язками та попередженням про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.
Згідно до приписів ст. 101 ч. 1 КПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
Відповідно до приписів ст. 101 ч. 8 КПК України якщо для проведення експертизи залучається кілька експертів, експерти мають право складати один висновок або окремі висновки.
Пунктами 2.10, 2.11 п. 2 Інструкції « Про проведення судово медичної експертизи », затвердженої наказом МОЗУ від 17.01.1995 № 6 та зареєстрованої в МЮУ 26.07.1995 за № 254/790 передбачено, що при виконанні експертиз, в яких виникла необхідність вирішення спеціальних питань, що не входять до компетенції
судово-медичного експерта, і потрібна консультація фахівця у
відповідній галузі медицини, або у разі потреби у проведенні
огляду особи, яка піддається судово-медичній експертизі у
лікаря-фахівця, що працює в іншому закладі охорони здоров`я,
судово-медичний експерт за погодженням з особою, яка призначила
експертизу, має право залучати цього фахівця для проведення всіх
необхідних досліджень, для вирішення питань, поставлених перед
експертизою. Коли при відповіді на питання, поставлені перед
експертизою, виникає необхідність у проведенні судово-медичних
лабораторних досліджень, судово-медичний експерт має право
надіслати всі необхідні матеріали на ці дослідження. Порядок,
організація та вид лабораторного дослідження визначаються
правилами проведення окремих видів експертиз, затверджених наказом
МОЗ України N 6 ( z0257-95 ) від 17.01.1995.
Враховуючи викладене судова колегія вважає, що при проведенні зазначених експертних досліджень судово медичний експерт Дергачівського МВ ХОБСМЕ ОСОБА_32 діяла в межах своєї компетенції та повноважень з урахуванням вимог Інструкцій «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» «Про проведення судово медичної експертизи», КПК України та інших нормативно правових актів.
При таких обставинах, судовою колегією не встановлено будь яких порушень щодо порядку проведення зазначених судово медичних експертиз, які б свідчили про наявність підстав для визнання їх недопустимими доказами.
Крім того, у судовому засіданні сторона захисту наголошувала на недопустимості використання та врахування показань підсудного ОСОБА_11 , наданих ним в ході проведеного за його участю слідчого експерименту, вважаючи їх недопустимим доказом з урахуванням передбаченої ст. 23 КПК України засади кримінального провадження безпосередність дослідження показань.
Судова колегія не приймає до уваги твердження сторони захисту про недопустимість як доказу вищезазначених показань підсудного ОСОБА_11 , даних ним під час проведення слідчого експерименту та вважає їх хибними з наступних підстав.
Метою слідчого експерименту відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.
Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь підозрюваного у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України є документом.
Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч. 1 ст. 95 КПК України, у системному зв`язку із ч. 2 ст. 84 КПК України, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.
При проведенні слідчого експерименту участь підозрюваного, обвинуваченого не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження (адже це є предметом допиту). Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, має розцінюватися як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч.4 ст. 95 КПК України, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.
Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де показання обвинуваченого та протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 КПК України.
Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених ст. 225 КПК України. Під час досудового розслідування за наявності належних підстав слідчим суддею можуть бути допитані свідок або потерпілий.
Показання підозрюваного в будь-якому випадку не можуть бути судовим доказом, у той час як протоколи слідчих (розшукових) дій після їх оцінки судом із точки зору належності, допустимості і достовірності набувають значення судового доказу.
Змістом показань як процесуального джерела доказів є лише відомості, повідомлені на допиті або одночасному допиті двох чи більше раніше допитаних осіб. Термін «показання» в контексті ч. 4 ст. 95 КПК України законодавець використовує для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 КПК України.
Однак, якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим під час проведення інших процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як іншого окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати.
Таким чином, спираючись на зміст кримінальних процесуальних норм, передбачених статтями 23, 84, 95, 99, 103105, 240 КПК України, судова колегія відзначає, що показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які оцінюються судом за правилами ст. 94 КПК України.
За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, обвинуваченого, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому.
До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої (розшукової) дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.
Отже, буквальне тлумачення змісту ст. 23 КПК України у системному зв`язку з нормами, викладеними в статтях 83, 84, 93, 95, 240 КПК України, з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України) не містить підстав для висновку про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту за участю підсудного ОСОБА_11 , так як при проведенні зазначеної слідчої дії органом досудового розслідування було дотримано законодавчо визначеного порядку проведення такої слідчої дії з огляду на критерії ЄСПЛ щодо забезпечення справедливості кримінального провадження в цілому, що по своїй суті
є проходженням «тесту допустимості показань у широкому змісті цього поняття».
Норми чинного кримінального процесуального закону щодо оцінки судом протоколу слідчого експерименту як окремого процесуального джерела доказів у провадженні узгоджуються з критеріями, застосованими ЄСПЛ для оцінки справедливості судового розгляду в цілому. Легітимна мета слідчого експерименту за безпосередньою участю підозрюваного, обвинуваченого у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань забезпечується дотриманням процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та встановленого порядку його проведення.
Таким чином, судова колегія вважає щодо відсутності підстав для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту за участю підсудного ОСОБА_11 , які є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в зазначеному кримінальному провадженні, відповідно до приписів ст. 91 КПК України.
Зазначений правовий висновок міститься в Постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 ( справа № 740/3597/17, провадження № 51-6070кмо19 ).
У судовому засіданні встановлено, що проведений за участю підозрюваного ОСОБА_11 слідчий експеримент містить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події вчинення ним умисного вбивства ОСОБА_25 під час розбійного нападу.
При цьому, під час проведення слідчої дії підсудний ОСОБА_11 , добровільно, без фізичного чи психічного примусу з боку учасників слідчої дії, в присутності захисника та понятих, надав свою згоду на проведення слідчого експерименту. Після чого детально та послідовно виклав обставини вчинення інкримінованих йому злочинів, одночасно відтворював їх на місці, ретельно викладаючи мету нападу, місце вчинення злочинів, механізм, локалізацію та спосіб нанесення множинних ударів потерпілому, місце розташування викраденого майна, посилаючись на обставини, які були відомі лише йому та не булим відомі іншим учасникам слідчої дії, так як під час вчинення ОСОБА_11 злочинів, очевидці були відсутні.
Таким чином, зазначені показання підозрюваного ОСОБА_11 , надані ним під час проведення слідчого експерименту, судовою колегією приймаються, як доказ вчинення останнім у відношенні ОСОБА_25 інкримінованих йому злочинів, а саме умисного вбивства останнього під час розбійного нападу, так як вони є складовою частиною проведеної слідчої дії слідчого експерименту, а тому судовою колегією не встановлено наявність підстав для визнання показань підсудного ОСОБА_11 недопустимим доказом.
Судова колегія також не приймає до уваги твердження сторони захисту в частині того, що при вищезазначених обставинах підсудний ОСОБА_11 не вчиняв розбійного нападу на ОСОБА_25 під час якого вчинив умисне вбивство останнього, а лише на грунті неприязних стосунків заподіяв тілесні ушкодження потерпілому та викрав належне йому майно, та розцінює їх як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів.
Так дослідженими у судовому засіданні доказами достовірно та без заперечливо встановлено, що підсудний ОСОБА_11 за обставин викладених у вироку суд, вчинив розбійний напад на ОСОБА_33 з метою заволодіння належним останньому майно, під час якого вчинив умисне вбивство ОСОБА_33 з корисливих мотивів.
Судова колегія зазначає, щодо наявності умислу ОСОБА_11 на вчинення вказаних особливо тяжких злочинів, свідчить те, що потерпілий ОСОБА_34 є особою значно старшим за віком в порівнянні з підсудним ОСОБА_11 та за життя агресії у відношенні інших осіб не проявляв, в тому числі і у відношенні підсудного ОСОБА_11 , з яким раніше не спілкувався, що не заперечувалось у судовому засіданні також підсудним ОСОБА_11 , тому будь яких причин для застосування насильства до потерпілого на грунті неприязних стосунків підсудний ОСОБА_11 не мав.
Під час зазначених подій ОСОБА_25 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння ( наявність в крові трупа ОСОБА_25 етилового спирту в кількості 2,9 %о ) та мав відповідні фізичні вади, які значно утруднювали його пересування, що виключало його активні дії у відношенні підсудного ОСОБА_11 , який перебував у задовільному фізичному стані.
Відсутність у підсудного ОСОБА_11 будь яких тілесних ушкоджень, свідчить про те, що при зазначених обставинах саме він вчинив напад на потерпілого ОСОБА_25 та з метою досягнення злочинного результату заволодіння майном потерпілого, почав наносити зі значною силою, ногами множинні удари в область життєво важливих органів людини, в тому числі в область голови, продовжуючи наносити удари потерпілому, який внаслідок отриманих ушкоджень впав на землю, перебував у безпорадному стані та не чинив опору, що не заперечувалось під час проведення слідчого експерименту підсудним ОСОБА_11 .
Крім того, на наявність умислу ОСОБА_11 на вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_25 та подальшого вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів свідчить кількість та локалізація нанесених потерпілому тілесних ушкоджень, подальші дії ОСОБА_11 , який вчиняв свої протиправні дії доки не досяг злочинного результату позбавлення життя ОСОБА_25 та залишивши потерпілого на місці вчинення злочинів з викраденим майном зник, що також підтверджується висновками судово медичних експертиз в частині характеру, кількості, локалізації та тяжкості заподіяних ОСОБА_25 тілесних ушкоджень.
Крім того, щодо наявності умислу на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_25 та подальшого вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів також свідчать пояснення та відтворення подій ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту, який вказував саме на наявність у нього умислу направленого на заволодіння майном потерпілого та заподіяння у зв`язку з цим тілесних ушкоджень, наголошуючи на тому, що він розумів, що наносить зі значною силою удари саме в голову потерпілого, від яких останній може впасти на землю, а також те, що під час побиття потерпілий опору йому не чинив, крім того, зазначив, що під час викрадення майна ОСОБА_25 , яке перебувало в карманах його одягу, останній ознак життя не подавав, допомоги потерпілому він не надавав, до наслідків своїх дій відносився байдуже.
Щодо механізму тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_25 судова колегія зазначає, що відповідно до висновків судово - медичних експертиз смерть ОСОБА_25 настала внаслідок механічної асфіксії від здавлення органів шиї.
Зазначені судово медичні висновки, зокрема щодо причини смерті ОСОБА_25 , механізму та локальній дії зовнішньої травмуючої сили на область шиї, в напрямку спереду назад і зліва направо та як наслідок наявність не сумісних з життям внутрішніх пошкоджень органів шиї, у судовому засіданні були підтверджені судово медичним експертом ОСОБА_35 , яка однозначно зазначила, що причиною смерті ОСОБА_25 є механічна асфіксія від здавлення органів шиї саме руками, так як інший механізм впливу є маловірогідним, про що свідчить характер виявлених ушкоджень органів шиї, а також, що внаслідок нанесення ударів ногами в область шиї неможливо утворення виявлених ушкоджень, інші заподіяні значні тілесні ушкодження ОСОБА_25 перед задушенням погіршали його фізичний стан та скоротили час настання смерті внаслідок задушення.
Крім того, судово медичний експерт зазначила, що під час проведення слідчого експерименту підсудний ОСОБА_11 зазначав заподіяння механізму та локалізації тілесних ушкоджень ОСОБА_25 , саме ті які пам`ятав.
Під час проведення слідчого експерименту підсудний ОСОБА_11 викладаючи обставини вчинених злочинів зазначив, що він не пам`ятає яким чином був розташований ОСОБА_25 перед нанесенням йому першого удару, так як було темно, а також в яких кишенях перебували речі ОСОБА_25 , якими він заволодів, він також не звертав увагу яким чином впав на землю ОСОБА_25 .
Тому враховуючи показання ОСОБА_11 надані ним під час проведення слідчого експерименту, а також показання судово медичного експерта ОСОБА_32 , судова колегія твердження сторони захисту щодо заперечення здійснення ОСОБА_11 здавлення органів шиї ОСОБА_25 руками, не приймає до уваги та розцінює критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнення відповідальності за скоєне.
Крім того, судова колегія зазначає, що відповідно до висновків судово медичних експертиз ушкодження, які були виявлені на тілі ОСОБА_25 , були отримані їм в період приблизно як за пів години, до настання смерті ( окрім травми шиї), після отримання вищезазначеної травми шиї вчинення ОСОБА_25 самостійних дій є маловірогідним, або в малому обсязі.
Також, у судовому засіданні встановлено, що під час зазначених подій, на місці вчинення злочинів сторонні особи були відсутні, так як події відбувалися в пізній час доби, що не заперечувалось під час проведення слідчого експерименту підсудним ОСОБА_11 , під час якого останній зазначав обставини, які були відомі лише йому та не булим відомі іншим учасникам слідчої дії.
При таких обставинах, враховуючи висновки судово медичних експертиз, в частині настання смерті ОСОБА_25 та вищезазначені показання підсудного ОСОБА_11 , судова колегія вважає, що зазначені обставини у своєї сукупності виключають можливість заподіяння ОСОБА_25 тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала його смерть, іншої особою, крім підсудного ОСОБА_11 .
Приписами ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).
Судова колегія, дослідивши докази надані сторонами кримінального провадження, оцінивши кожний доказ за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що винуватість підсудного ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України підтверджується аналізом вище приведених належних, допустимих та достовірних доказів, в об`єктивності яких у суду відсутні підстави для сумнівів.
Сукупність наведених та досліджених в судовому засіданні доказів, свідчать про те, що дії підсудного ОСОБА_11 за ст.ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. 6 КК України кваліфіковано вірно, так як він своїми умисними діями вчинив : напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу ( розбій ), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене із корисливих мотивів.
При визначенні підсудному ОСОБА_11 виду та розміру покарання судова колегія враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, данні про особу підсудного, який не судимий в силу ст. 89 КК України, не працює, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за висновком судово психіатричної експертизи № 414 від 21.05.2018 за своїм психічним станом визнаний осудним, у період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_11 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ( т. 2, а.с.а.с. 208-210, 225-247 ).
У відповідності до ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_11 судовою колегією не виявлено.
У відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_11 судовою колегією визнається вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, з урахуванням даних про особу підсудного ОСОБА_11 , відсутність обставин, які пом`якшують покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання, обставин вчинення вказаних кримінальних правопорушень, судова колегія вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_11 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкцій ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.
При призначенні покарання, у відповідності до санкцій ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України, передбачено застосування обов`язкового додаткового покарання у вигляді конфіскації майна засудженого.
Судова колегія вважає необхідним у відношенні підсудного ОСОБА_11 застосувати додаткове покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна, виходячи з обставин кримінального провадження, даних про його особу, матеріальний стан, відношення до вчинених злочинів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_11 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 12.04.2018та утримується в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор », у зв`язку з чим, судова колегія вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_11 з вказаного числа.
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_11 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, судова колегія вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор ».
Потерпілою ОСОБА_17 заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 1000 гривень, яка є визначеною висновком судово товарознавчої експертизи, вартістю належного загиблому ОСОБА_25 мобільного телефону марки «Lenovo» модель «А1000», яким заволодів підсудний ОСОБА_11 та у відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 гривень. ( т. 1, а.с.а.с. 179-199 ).
В обґрунтування поданого цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди, потерпіла ОСОБА_17 , яка є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, зазначила, що в результаті злочинних дій підсудного ОСОБА_11 було спричинено смерть її сину ОСОБА_25 , внаслідок чого був порушений її звичайний спосіб життя, погіршився стан її здоров`я, так як вона пережила сильний стрес, негативні емоції та хвилювання, що потягли подальші тривалі душевні страждання через втрату нею самої близької людини.
На підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, потерпіла ОСОБА_18 надала квитанції щодо витрат на поховання батька. ( т. 1, а.с.а.с. 163-167 ).
Крім того, потерпіла ОСОБА_18 , яка є інвалідом з дитинства, в обґрунтування поданого цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди зазначила, що в результаті злочинних дій підсудного ОСОБА_11 було спричинено смерть її батьку ОСОБА_25 , внаслідок чого був порушений її звичайний спосіб життя, погіршився стан її здоров`я, так як вона пережила сильний стрес, негативні емоції та хвилювання, що потягли подальші тривалі душевні страждання через втрату нею самої близької людини.
Підсудний ОСОБА_11 у судовому засіданні зазначені позовні вимоги потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , окрім відшкодування вартості мобільного телефону, не визнав, наголошуючи на тому, що він не вбачає підстав для відшкодування потерпілим зазначеної ними матеріальної та моральної шкоди.
Судова колегія вважає цивільні позови ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , в частині стягнення витрат на поховання та відшкодування моральної шкоди, обґрунтованим, однак таким, що підлягає частковому задоволенню, в частині відшкодування вартості належного загиблому ОСОБА_25 мобільного телефону, вважає позов не обґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно до приписів ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Також судова колегія зауважує, що за приписами ст.ст. 23, 1167 ч. 1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав яка відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Аналізуючи викладенні положення закону, судова колегія дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина підсудного ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, внаслідок чого сталась смерть ОСОБА_25 так і розмір матеріальної шкоди, понесеної потерпілою ОСОБА_18 на поховання батька, тому в відшкодування заподіяної матеріальної шкоди з підсудного ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_18 підлягають стягненню витрати на поховання в загальній сумі 4345 гривень.
В частині стягнення витрат на організацію поминального обіду, позовні вимоги ОСОБА_18 задоволенню не підлягають, так як відшкодування витрат на організацію поминального обіду не передбачено діючим законодавством, а саме приписами ЦК України та Законом України « Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003.
Що стосується позовних вимог потерпілої ОСОБА_17 в частині стягнення з підсудного ОСОБА_11 на її користь вартості належного її сину мобільного телефону, судова колегія зазначає, щодо безпідставності заявлених позовних вимог, так як під час досудового розслідування, належний загиблому ОСОБА_25 мобільний телефон був вилучений у підсудного ОСОБА_11 в первісному стані та долучений до матеріалів кримінального провадження, а тому за результатами розгляду зазначеного кримінального провадження вказаний речовий доказ мобільний телефон підлягає поверненню потерпілої за належністю, що свідчить про відсутність на в теперішній час матеріальної шкоди потерпілої.
Щодо стягнення моральної шкоди, судова колегія вважає, що потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_18 достатньо не обгрунтували, розмір моральної шкоди, яка ними заявлена та чому саме в такому розмірі є достатньою для компенсації спричинених їм фізичних та моральних страждань.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди » розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Керуючись вищевикладеним, судова колегая враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнали потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_18 їх глибину, тривалість, характер немайнових витрат, тяжкість вимушених змін у їх житті, та приходить до висновку, що обґрунтованим, розумним і справедливим розміром відшкодування потерпілим ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , спричиненої їм неправомірними діями підсудного ОСОБА_11 моральної шкоди є сума в 150000 гривенькожному з потерпілих.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в задоволенні позовів необхідно відмовити.
При проведенні судово - товарознавчої експертизи, експертом державної спеціалізованої установи Харківський НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса були витрачені кошти в сумі 143 гривни, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судовою колегією відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат. ( т. 2, а.с. 129 ).
Судова колегія вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_11 на користь держави.
Ухвалами слідчого судді Дергачівського райсуду Харківської області від 19.04.2018 та 16.05.2018 було накладено арешт на вилучений 17.04.2018 в ході огляду місця події одяг : штани, мокасини, футболку, куртку, кепку, ремінь, які були одягнені на трупі ОСОБА_25 , а також на вилучене в ході проведення обшуку житла ОСОБА_11 майно : SIM карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Lifecell»; належний підсудному ОСОБА_11 одяг : джемпер, штани, кофта, кросівки; належне загиблому ОСОБА_25 майно : мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000» з SIM картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ключниця, п`ять ключів і яке було визнано речовим доказом по зазначеному кримінальному провадженню. ( т. 2, а.с.а.с. 117-118, 158-162 ).
Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, так як належить підсудному ОСОБА_11 та загиблому ОСОБА_25 , суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна та в подальшому визначити долю речових доказів наступним чином.

Речові докази зазначені в постановах про визнання речовими доказами від 07.06.2018 та 19.06.2018, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Дергачівського ВП ГУНП в Харківської області, а саме : фрагменти грунту з нашаруванням речовини бурого кольору; пакунок з харчовими продуктами; пляшка з під горілки « Хлібний дар »; чотири SIM карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Lifecell»; штани, мокасини, футболка, куртка, кепка, ремінь, які були одягнені на трупі ОСОБА_25 , - підлягають знищенню; належний підсудному ОСОБА_11 одяг : джемпер, штани, кофта, кросівки, - підлягають поверненню останньому за належністю; належне загиблому ОСОБА_25 майно : мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000» в якому міститься SIM карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ключниця, п`ять ключів, - підлягають поверненню потерпілої ОСОБА_17 за належністю; належний підсудному ОСОБА_11 мобільний телефон марки «HOPE» модель «S16», - підлягає подальшому зберіганню в камері зберігання речових доказів, з метою забезпечення звернення стягнення за цивільними позовами та конфіскації майна; сім DVD+R, DVD-R, CD-R диски з інформацією щодо з`єднань операторів мобільного зв`язку, фіксування проведення обшуку в житлі підсудного ОСОБА_11 , слідчих експериментів за участю останнього та потерпілої ОСОБА_17 , зразок крові підсудного ОСОБА_11 , - підлягають зберіганню в матеріалах кримінального провадження. ( т. 2, а.с.а.с. 62, 66, 70, 91, 113, 157, 190-192, 193, 199, 215-224 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону :
- за ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ст. 187 ч. 4 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

У відповідності до ст. 70 КК України, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_11 визначити до відбуття покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_11 рахувати з 12 квітня 2018 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відношенні засудженого ОСОБА_11 залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор ».
Стягнути з ОСОБА_11 :
- на користь ОСОБА_17 у відшкодування моральної шкоди 150000 гривен;
- на користь ОСОБА_18 у відшкодування матеріальної шкоди 4345 гривен, у відшкодування моральної шкоди 150000 гривен;
- на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 143 гривни.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в задоволенні позову, - відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дергачівського райсуду Харківської області від 19.04.2018 та 16.05.2018 на вилучений 17.04.2018 в ході огляду місця події одяг : штани, мокасини, футболку, куртку, кепку, ремінь, які були одягнені на трупі ОСОБА_25 ; на вилучене в ході проведення обшуку житла ОСОБА_11 майно : SIM карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Lifecell»; належний підсудному ОСОБА_11 одяг : джемпер, штани, кофта, кросівки; належне загиблому ОСОБА_25 майно : мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000» з SIM картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ключницю, п`ять ключів.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дергачівського ВП ГУНП в Харківської області, а саме : фрагменти грунту з нашаруванням речовини бурого кольору; пакунок з харчовими продуктами; пляшка з під горілки « Хлібний дар »; чотири SIM карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Lifecell»; штани, мокасини, футболку, куртку, кепку, ремінь, які були одягнені на трупі ОСОБА_25 , - знищити; належний засудженому ОСОБА_11 одяг : джемпер, штани, кофту, кросівки, - повернути засудженому ОСОБА_11 за належністю; належне загиблому ОСОБА_25 майно : мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000» в якому міститься SIM карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «КІЇВСТАР», ключницю, п`ять ключів, - повернути потерпілої ОСОБА_17 за належністю; належний підсудному ОСОБА_11 мобільний телефон марки «HOPE» модель «S16», - зберігати в камері зберігання речових доказів, з метою забезпечення звернення стягнення за цивільними позовами та конфіскації майна; сім DVD+R, DVD-R, CD-R дисків з інформацією щодо з`єднань операторів мобільного зв`язку, фіксування проведення обшуку в житлі підсудного ОСОБА_11 , слідчих експериментів за участю останнього та потерпілої ОСОБА_17 , зразок крові підсудного ОСОБА_11 , - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_11 , в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3