Дата документу 21.01.2021 Справа № 330/2966/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №330/2966/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/36/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополь, громадянина України, який, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2020 року, якою клопотання т.в.о. начальника СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_10 , по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 11 грудня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів - до 08 лютого 2021 року, з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначенням розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або у вигляді застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, покласти на останнього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що на думку сторони захисту клопотання винесене з порушенням норм ст.36, 37, 38-40 та 214, 218 КПК України, не уповноваженою на це особою, а тому суд не мав права розглядати його по суті, а повинен був залишити без розгляду, надавши обвинуваченню строк для усунення недоліків, які містить це клопотання.
Постанови щодо визначення групи слідчих в матеріалах, які додані до клопотання т.в.о. начальника СВ Мелітопольського ВП ГУНП ОСОБА_11 немає. При цьому, в матеріалах клопотання наявний витяг з ЄРДР №0000232, та в ньому вказані слідчі, які мають право здійснювати досудове розслідування в цьому провадженні, але прізвище слідчого ОСОБА_11 в ньому відсутнє.
Таким чином, захист має обґрунтовані підстави заявити, що вказане клопотання складено слідчим Аксьоненком, якого немає в складі слідчої групи, в порушення норм ст.39 ч.2 КПК України, тобто не уповноваженою на те особою, тобто шляхом реалізації органом досудового слідства своїх повноважень, не передбачених нормами КПК України, а тому це клопотання має бути визнано незаконним з огляду на вимоги ст.9 ч. 1, 87 ч.3 п. 2 КПК України.
Крім того, в порушення вимог ст.178 ч.1 п.4-7 КПК України, слідчій в своєму клопотанні взагалі не вказав, а слідчий суддя не зазначила в ухвалі та взагалі не врахувала характеризуючи дані ОСОБА_6 : міцність його соціальних зв`язків, репутацію та майновий стан.
Більш того, в своєму клопотанні слідчий вказав (на думку захисника навмисно) неправдиві дані щодо ОСОБА_6 . Відповідно до тексту клопотання, Приступа начебто не одружений та не має на утриманні членів сім`ї.
Разом з тим, ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, він постійно мешкає по вказаній в клопотанні адресі з дружиною та малолітньою донькою 2014 р.н. (підтверджуючи документи було надано слідчому судді в судовому засіданні), при цьому хоч і неофіційно, але працює, та є єдиним годувальником в сім`ї. ОСОБА_6 виключно позитивно характеризується за місцем мешкання, раніше не судимий.
В оскаржуваній ухвалі судом, навіть в установчий частині, не було вказано не тільки характеризуючи особу ОСОБА_12 дані, а навіть адреса його мешкання та рік народження. Тобто найсуворіша міра запобіжного заходу обрана відносно ОСОБА_12 взагалі без урахування жодних даних щодо його особи.
Крім того, на думку захисника, всі вказані слідчим в клопотанні різки носять декларативний характер, надумані та нічим ні підтверджені.
Також, в порушення норм ст.184 ч.1 п.6 КПК України, слідчий не обґрунтував в клопотанні чому він вважає, що неможливо запобігти ризикам, вказаним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Слідчий суддя при винесені ухвали погодилась з доводами захисту та визнала необґрунтованими заявлені слідчим в клопотанні ризики щодо можливості незаконно впливати на потерпілих та свідків та щодо тяжкості вчиненого злочину.
Але, при цьому суд погодився з доводами клопотання щодо існування ризиків ухилитись від органів досудового слідства та щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення. Однак, вказуючи в якості підстави для обрання запобіжного заходу перелічені вище ризики, суд, в порушення вимог ст.370 КПК України, ніяк не мотивував своє рішення в цій частині, просто перелічивши ці ризики як підстави для застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи в ухвалі наявність ризиків, що визначають доцільність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які на думку суду існують, суд не довів неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів для їх запобігання. Окрім цього, судом не доведено тих обставин, що запобігти таким ризикам, як: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, зможе лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням наявності у ОСОБА_6 постійного місця проживання, сторона захисту вважає, що саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю із забороною залишати цілодобово житло, а також покладення на підозрюваного обв`язку утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою по кримінальному провадженню, здатний забезпечити виконання Приступою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, вказаним у ст.177 КПК України, тобто вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 13 грудня 2020 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшло вищевказане клопотання. В клопотанні слідчий зазначив, що 11 грудня 2020 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_13 та невстановленою в ході проведення досудового розслідування особою, з метою незаконного збагачення, за допомогою промислових кусачок пошкодили замок хвіртки, в результаті чого незаконно проникли на подвір`я будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Проникнувши на подвір`я домоволодіння, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_13 та невстановленою в ході проведення досудового розслідування особою, зняли решітку вікна будинку та видавили хвіртку вікна, тим самим здійснили можливість незаконного проникнення до будинку.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, через вказане вікно, незаконно проникли до вищевказаного будинку, а ОСОБА_13 в цей час залишився на подвір`ї будинку з метою спостереження за ситуацією, та попередження членів групи про появлення сторонніх осіб.
Проникнувши до вищезазначеного будинку, ОСОБА_6 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, виявив в будинку ОСОБА_14 та направив на неї предмет зовні схожий на пістолет та виказав вимогу передати їм грошові кошти та пригрозив вбивством у разі не виконання його вимог, та для залякування потерпілої та покорення її волі, ОСОБА_6 наніс три удари кулаком в обличчя потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_14 , усвідомлюючи реальність погрози з збоку ОСОБА_6 та невстановленої в ході досудового розслідування особи, побоюючись за своє життя, на вимогу нападників передала грошові кошти в сумі 25 000 гривень.
Отримавши вищезазначені грошові кошти, ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та невстановлена в ході досудового розслідування особа залишили місце вчинення нападу та своїми діями спричинили потерпілій ОСОБА_14 матеріальні збитки на суму 25 000 гривень.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме: нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.
За даним фактом 11 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, підозрюється ОСОБА_6 , причетність якого до вказаного правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 ;
- протоколами впізнання осіб за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_14 , в ході яких вона впізнала ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , які 11 грудня 2020 року вчинили на неї розбійний напад з застосуванням предмета схожого на зброю;
- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_14 , в ході якого остання підтвердила надані нею в ході допиту пояснення та відтворила їх на місці події;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які здійснювали безпосереднє переслідування ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , одразу після вчинення злочину;
- протоколом огляду місця події від 11 грудня 2020 року на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено сліди вчинення кримінального правопорушення;
- протоколами обшуків від 11 грудня 2020 року;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
11 грудня 2020 року о 07 год. 40 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
11 грудня 2020 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисників, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, вказаними як в самому клопотанні так і в оскаржуваній ухвалі.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що, згідно з доданими до клопотання доказами, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, якій вчинений групою осіб, до вчинення злочину підозрюваний був добре підготовлений, в т.ч. добре знаряджений, що у сукупності свідчить про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та вчинення ОСОБА_6 іншого правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів.
Слідчий суддя дійшов висновку, що ризик незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків та потерпілу існує, але не в такому ступені, що дозволяє застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
В цій частині ухвала слідчого судді ніким не оскаржувється, відповідно, враховуючи вимоги ст.404 КПК України, колегією суддів не переглядається.

Перевіривши матеріали, додані до клопотання, в т.ч. дослідивши пояснення свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , враховуючи те, що не всі особи, причетні до вищевказаного злочину, на цей час встановлені та затримані, приймаючи до уваги фактичні обставини, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатньою гарантією для запобігання встановлених ризиків.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
При апеляційному розгляді прокурором надані відомості про те, що ОСОБА_6 обвинувачується і у іншому тяжкому злочині, передбаченому ч.3 ст.186 КК України, вчиненому групою осіб (5 осіб), та обвинувальний акт щодо нього та інших осіб направлений до суду, що лише підтверджує висновки слідчого судді про те, що менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою будуть недостатніми для запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Також, з врахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України та встановлених ризиків, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Твердження сторони захисту про те, що клопотання винесене з порушенням норм ст.36, 37, 38-40 та 214, 218 КПК України, не уповноваженою на це особою, є безпідставними.
Згідно з наданою прокурором слідчому судді на спростування доводів сторони захисту постановою начальника СУ ГУНП в Запорізькій області від 11 грудня 2020 року, т.в.о. начальника СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_10 входить до групи слідчих у даному провадженні.
Клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою подано з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, недоліків, які б перешкоджали його розгляду, не має, зміст цього клопотання в цілому відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Враховуючи відомості, що містяться в доданих до клопотання документах, та надані прокурором при апеляційному розгляді відомості про особу підозрюваного, зазначені вище, доводи сторони захисту в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді про те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, де мешкає з дружиною та малолітньою донькою 2014 року народження, неофіційно працює та є єдиним годувальником в сім`ї, позитивно характеризується за місцем мешкання, раніше не судимий, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки не зменшують встановлених ризиків та в даному випадку не свідчать про достатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення його належної процесуальної поведінки і запобігання встановлених ризиків.
Твердження апелянта про неповноту дослідження обставин справи слідчим суддею, про невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам та про невмотивованість прийнятого судового рішення є безпідставними, суперечать матеріалам справи та змісту оскаржуваної ухвали.
Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в наданих суду матеріалах провадження немає.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2020 року, якою клопотання т.в.о. начальника СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_10 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 11 грудня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, до 08 лютого 2021 року з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4