Справа № 382/1239/18
Провадження № 1-кп/382/6/21
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Яготинського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 18.10.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця м. Яготин Київської області, місце проживання АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого в злочинах, передбачених ч. 1 ст. 121, ст. 124 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Яготинського районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000527 від 18.10.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121, ст. 124 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з огляду на те, що судом вичерпано всі можливі варіанти щодо повідомлення потерпілого ОСОБА_7 , а також вважає неможливим проведення подальшого розгляду справи із призначеням до судового розгляду, оскільки потерпілий повинен безпосередньо надати свої пояснення в судовому засіданні для їх підтвердження. Щодо анкетних даних потерілого ОСОБА_7 , то вини не відповідають вимогам ст.291 КПК України з огляду на те, що на час спрямування обвинуального акта до суду ОСОБА_7 вже уклав контракт та був прийнятий на військову службу, тому дані відносно вказаного потерпілого не були з`ясовані та викладені дані не відповідали дійсності.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти даного клопотання.

Прокурор заперечував проти даного клопотання, проте не заперечував того факту, що судом було вичерпано всі можливі варіанти щодо повідомлення потерпілого та зазначив, що його заперечення до даного клопотання викладено в письмовій формі та міститься в матеріалах справи. Крім цього додав, що прокурором направлено обвинувальний акт та вказаний потерпілий був зареєстрований та проживав за вказаною в обвинуальному акті адресою. Проведення розгляду даної справи у відсутність вказаного потерпілого, не порушує його права. При цьому, потерпілий може змінити адресу свого місця проживання після направлення обвинувального акта до суду.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, та з часу направлення до Яготинського районного суду Київської області обвинувального акту не разу не з`являвся, та з листів, що повертаються до суду, з довідки листоноші вбачається, що адресат ОСОБА_7 за вказаною в обвинувальному акті адресою не проживає чи то відсутній.

Отже, потерпілий ОСОБА_7 повідомлявся про час та місце проведення підготовчого судового засідання, починаючи з часу призначення до підготовчого судового засідання даного кримінального провадження, за адресою, вказаною в обвинувальному акті, але судові повістки поверталися до суду з відміткою в довідці ф. 20 «за зазначеною адресою не проживає» «за закінченням встановленого строку зберігання», «адресат відсутній».

Як вбачається з листа Міністерства оборони України від 07.11.2019 року ОСОБА_7 був прийнятий 14.03.2016 року на військову службу за контрактом через ІНФОРМАЦІЯ_2 та з 30.05.2016 року проходив військову службу у військовій частині, а 10.07.2017 року самовільно залишив розташування військової частини, та його місце знаходження невідоме.

Як вбачається з листа військової прокуратури Миколаївського гарнізону від 13.11.2020 року, що 18.11.2017 року до ЄРДР внесено відомості щодо кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, за фактом самовільного залишення військовослужбовців військової частини у тому числі військовослужбовця ОСОБА_7 і дане кримінальне провадження зупинено 23.09.2019 року, та додано відповідні докази.

Як вбачається з листа Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві від 26.10.2020 року, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 18.11.2017 року за фактом самовільного залишення ОСОБА_7 військової частини за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, яке зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт з доданими до нього документами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити у собі анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Відповідно до ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Особа, що перебуває під вартою, викликається через адміністрацію місця ув`язнення. Повістка про виклик неповнолітньої особи, як правило, вручається її батьку, матері, усиновлювачу або законному представнику. Інший порядок вручення повістки допускається лише у випадку, якщо це обумовлюється обставинами кримінального провадження. Повістка про виклик обмежено дієздатної особи вручається її піклувальнику. Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду. Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Отже, враховуючи вище викладене, а також те, що судом було вичерпано всі можливі варіанти передбачені ст.135 КПК України для виклику потерпілого ОСОБА_7 , та даного факту в підготовчому судовому засіданні не заперечували присутні учасники даного кримінального провадження, в тому числі і прокурор, захисник. При цьому, даний обвинувальний акт було направлено до суду 25 липня 2018 року, а як вбачається з вище зазначених листів потерпілий ОСОБА_7 був прийнятий 14.03.2016 року на військову службу за контрактом через ІНФОРМАЦІЯ_2 та з 30.05.2016 року проходив військову службу у військовій частині. А 18.11.2017 року відносно нього було внесено до ЄРДР відомості щодо кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та яке було зупинено 23.09.2019 року на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

Таким чином, прокурором з огляду на дані факти до обвинувального акту не було внесно достовірних відомостей щодо потерпілого ОСОБА_7 та направлено до суду.

Тому, обвинувальний акт не містить об`єктивні, повні та такі дані, що відповідають дійсності відомості щодо потерпілого ОСОБА_7 ..

При цьому, відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

При цьому, слід розуміти поняття «житло» в контексті ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тлумачиться доволі широко і означає швидше «домівка», тобто місце куди особа може повернутися, що викладено також в рішеннях ЄСПЛ від 25 вересня 1996 року у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» заява № 20348/92, від 28 квітня 2005 року у справі «Бук проти Німеччини» та від 25 лютого 2003 року у справі «Ромен і Шміт проти Люксембургу» та інші.

Проте, за вказаною адресою вказаний потерпілий неодноразово повідомлявся про день та час розгляду підготовчого судового засідання, проте не отримував судові повістки, які поверталися до суду з відміткою в довідці ф. 20 «за зазначеною адресою не проживає»» та «за закінченням встановленого строку зберігання», «адресат відсутній», що свідчить про те, що потерпілий за вказаною адресою не проживає.

Таким чином, відсутність даних про фактичне місце проживання, перебування потерпілого ОСОБА_7 , з врахуванням перебування його в розшуці з вище зазначених підстав, унеможливлює повідомлення його у встановленому законом порядку про час та місце підготовчого судового засідання, відтак, суд позбавлений можливості застосування до нього відповідні захиди передбачені КПК України.

Невстановлення дійсного місця проживання потерпілого ОСОБА_7 перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання з викликом всіх учасників кримінального провадження та дотриманням вимог щодо верховенства права, законності, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості, а також порушення прав самого потерпілого, в тому числі і на подання цивільного позову.

Отже, враховуючи вище викладене, з огляду на те, що стороною обвинувачення не забезпечено явку потерпілого ОСОБА_7 до суду в підготовче судове засідання, суд, вичерпавши всі можливості, передбачені КПК України, щодо належного виклику потерпілого до суду, про що не заперечували учасники даного кримінального провадження, а обвинувальний акт з огляду на факти викладені у вище зазначених листах під час подачі його до суду містив недостовірні відомості щодо фактичного проживання та перебування потерпілого ОСОБА_7 та відсутні повіні відосості щодо його особи, тому суд приходить до висновку, що вище наведені порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті перешкоджають повному, всебічному, об`єктивному розгляду кримінального провадження, порушують право потерпілого ОСОБА_7 , затягують строки судового розгляду та не дають суду підстав для призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.

Зазначені вище упущення у обвинувальному акті є порушенням п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, що згідно ч. 3 п. 3 ст. 314 КПК України є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 91, 92, 109, 290, 291, 314, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 18.10.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121, ст. 124 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів, з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1