ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1831/19 Номер провадження 11-сс/814/508/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
скаржника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 30.04.2020,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 в порядку ст. 303-304 КПК України на постанову слідчого ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві про закриття кримінального провадження від 26.04.2019.
Матеріали кримінального провадження № 0003210 повернуто до ТУ ДБР розташованого у м. Полтава.
Прийняття такого рішення слідчий суддя суду першої інстанції, мотивував тим, що слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження № 0003210 проведено ряд слідчих дій та процесуальних заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення для встановлення істини по справі, які відображені в постанові про закриття кримінального провадження від 26.04.2019.
Щодо вимоги ОСОБА_6 про зобов`язання слідчого провести перекваліфікацію в ЄРДР відомостей внесених по її заяві, визнання її потерпілою в рамках вказаного кримінального провадження, відвід слідчого, зобов`язання провести її допит, вчинити виїмку документів з «Харківського СІЗО №27» та медичної частини слідчий суддя зазначив, що в рамках даного кримінального провадження № 0003210 стадія досудового розслідування закінчена винесенням постанови від 26.04.2019 про закриття кримінального провадження, що вказує на неможливість розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 30.04.2020 і постанову слідчого ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві про закриття кримінального провадження № 0003210 від 26.04.2019 та постановити нову, якою скаргу від 25.05.2019 в порядку ст. 303 КПК України задовольнити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчим суддею місцевого суду при постановленні оскаржуваної ухвали не враховано те, що: в порушення ч.2 ст. 76 КПК України судове рішення від 30.04.2020 ухвалене незаконним складом суду - слідчим суддею місцевого суду, який 30.05.2019 постановляв по даному кримінальному провадженні рішення, яке було скасоване Полтавським апеляційним судом 19.08.2019; ОСОБА_6 просила зобов`язати внести правильні відомості до ЄРДР по факту службової підробки офіційного документу - «журналу амбулаторного прийому хворих 4-го режимного корпусу ДУ «ХУВП №27» на 2015 рік за ст. 366 КК України; відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про визнання останньої потерпілою та непроведення судово-технічної експертизи.
25.09.2020 прокурор відділу Прокуратури Харківської області ОСОБА_7 на адресу Полтавського апеляційного суду направив клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Згідно ч. 2, 3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Положеннями ч. 4 ст.405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши апелянта ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, перевіривши матеріали судового провадження, та матеріали кримінального провадження № 0003210, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що, на виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва, якою зобов`язано Генеральну прокуратуру України внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 26.03.2018 про можливе вчинення кримінального правопорушення окремими працівниками правоохоронних органів Харківської області, внесено відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 367 КК України та присвоєно кримінальному провадженню №0003210.
26.04.2019 слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України (а.м.к.п. 106-108).
Згідно п. 2 ч. 5ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цьогоКодексу.
Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
Об`єктивна сторона злочину передбаченого ч.2 ст. 367 КК України полягає у невиконанні або неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам , свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
За ч.2 ст. 367 КК України кваліфікуються ті самі дії, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.
Відповідно до п. 4 примітки до статті 364 КК України тяжкими наслідками у ст. 364-367 КК України вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, є спричинення тяжких наслідків.
Слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, зазначено, що досудовим розслідуванням не встановлено фактів спричинення ОСОБА_6 діями лікаря ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 тяжких наслідків у вигляді хронічного пієлонефріту.
Водночас слідчим враховано: показання заявника ОСОБА_6 , яка допитана як свідок (протокол допиту свідка від 22.02.2019) і стверджувала, що вона є потерпілою, оскільки їй завдано істотної фізичної та моральної шкоди під час перебування в ДУ "Харківське СІЗО №27", та показання свідка ОСОБА_9 (протокол допиту свідка від 4.03.2020) відповідно до яких ОСОБА_9 повідомив, що з липня 2008 року по серпень 2018 року працював дерматовенерологом в Харківському слідчому ізоляторі, й у зв`язку з недостатньою кількістю працівників він виконував обов`язки медсестри, а саме видавав засудженим медичні препарати, передані їх родичами, зазначив, що у випадку передачі медикаментів, які не дозволені, останні викреслюються із списка і повертаються особам, які здійснювали передачу. У зв`язку з тим, що з моменту подій 2016 року, про які вказує ОСОБА_10 пройшло багато часу, він не може згадати чи зверталась вона до нього за допомогою, однак зазначив, що факти звернення фіксуються в амбулаторному журналі лікаря-спеціаліста і медичній картці хворого. Окрім цього, додав, що письмових скарг на його дії ОСОБА_6 не подавала, до дисциплінарної чи іншої відповідальності він не притягувався. (а.с. 63-67, 97-99);
висновок за матеріалами перевірки фактів, викладених у заяві ОСОБА_6 , яка утримується в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», від 5 квітня 2019 року, складеного лікарем філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях ОСОБА_11 , затвердженого виконуючим обов`язки начальника філії державної установи Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях» ОСОБА_12 , відповідно до якого, у документації Харківської міської медичної частини №27 та в медичній картці ОСОБА_6 не містяться даних про отримання від родичів ОСОБА_6 в серпні 2016 року передачі з ліками, які зазначені у її заяві. Крім того, в медичній картці ОСОБА_6 не має лікарських записів про призначення їй ліків, які зазначені нею у заяві. Лікар ОСОБА_9 працював на посаді лікаря-дерматовенеролога медичної частини Харківського слідчого ізолятору з 04.08.2008 по 06.06.2018 та лікаря-дерматовенеролога медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях з 07.06.2018 по 31.08.2018. На час цієї перевірки, станом на 5.04.2019, лікар ОСОБА_9 , був звільнений з посади наказом директора державної установи Центр охорони- здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України від 27.08.2018 №205/к-тр. Під час сумісного огляду 01.03.2013 ОСОБА_6 фахівцями Харківської міської клінічної лікарні №27, нею було заявлено, що вона страждає хронічним пієлонефритом з 2003 року та лікувалася з цього приводу в Харківській міській клінічній лікарні №17 (копія огляду додається, а.м.к.п. 93). З цих підстав, твердження ОСОБА_6 , що внаслідок дій лікаря ОСОБА_9 у неї виник двобічний пієлонефрит, який раніше не діагностувався, не відповідає дійсності. З цих підстав, твердження ОСОБА_6 про тяжкі наслідки в її стані здоров`я у вигляді хронічного пієлонефриту, які виникли на її думку внаслідок дій лікаря ОСОБА_9 , не відповідає дійсності. В медичній картці ОСОБА_6 містяться копії заяв від 03.06.2017, від 02.08.2017 на передачу ОСОБА_6 ліків від родичів та заяви від 03.01.2018 на отримання ліків від родичів. У цих заявах перелік медикаментів не передбачав ліків для лікування хронічного пієлонефриту. (а.м.к.п. 72-74).
Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що слідчим правильно вказано, про відсутність об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, сама постанова є законною та обґрунтованою, слідчим в ході досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини по справі. Окрім того, слідчим в ході досудового розслідування розглянуто клопотання ОСОБА_6 про вилучення документа, визнання його речовим доказом та проведення технічної експертизи документа, редагування відомостей в ЄРДР, визнання її потерпілою та її допит, винесено обґрунтовані постанови від 15.02.2019 та 15.03.2019 про відмову в задоволенні вказаних клопотань (а.м.к.п. 52-53, 102-104, 105).
Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що слідчим при винесенні постанови проведено ряд слідчих дій та процесуальних заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення для встановлення істини по справі, які відображені в постанові про закриття кримінального провадження від 26.04.2019.
Щодо вимоги ОСОБА_6 про зобов`язання слідчого провести перекваліфікацію в ЄРДР відомостей внесених по її заяві, визнання її потерпілою в рамках вказаного кримінального провадження, відвід слідчого, зобов`язання провести її допит, вчинити виїмку документів з «Харківського СІЗО №27» та медичної частини слідчий суддя правильно зазначив наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України вказано перелік скарг, які можуть бути розглянуті слідчим суддею під час досудового розслідування. В рамках даного кримінального провадження № 0003210 стадія досудового розслідування закінчена винесенням постанови від 26.04.2019 про закриття кримінального провадження, що вказує на неможливість розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України.
Водночас доводи апеляційної скарги в частині того, що судове рішення від 30.04.2020 ухвалене незаконним складом суду - слідчий суддя місцевого суду постановляв по даному кримінальному провадженні рішення від 30.05.2019, яке було скасоване Полтавським апеляційним судом 19.08.2019, то вони є безпідставними з огляду на наступне.
Так, з аналогічних підстав ОСОБА_6 подавала заяву про відвід слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_1 , й, за наслідками розгляду у задоволенні даної заяви 18.02.2020 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_13 відмовлено, тобто дане питання було предметом розгляду у суді першої інстанції та було вирішено у встановленому КПК України порядку (а.с. 209-210).
На підставі наведеного, враховуючи те, що при розгляді скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчим суддею були в повному обсязі дотримані правила судового розгляду зазначеної скарги, а за результатами її розгляду прийняте законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 30.04.2020, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 в порядку ст. 303-304 КПК України на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві про закриття кримінального провадження від 26.04.2019 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4