22.07.2020 Єдиний унікальний номер 205/5443/20
Єдиний унікальний № 205/5443/20
Провадження № 1-кс/205/1021/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого місця проживання не має, малолітні чи неповнолітні утриманці відсутні, раніше неодноразово судимого:

- 19 лютого 2002 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;

- 30 травня 2002 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

- 25 лютого 2005 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців. Звільнений 14 вересня 2009 року по відбуттю строку покарання;

-15 липня 2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. 04 лютого 2016 року за рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області зараховано в строк попереднього ув`язнення тримання під вартою з 18 грудня 2009 року по 19 січня 2012 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України. Звільнений 05 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання;

-11 жовтня 2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. Звільнений 03 січня 2020 року по відбуттю строку покарання;

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001613 від 20 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Так, ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу «метадон», з метою подальшого незаконного збуту його у місце позбавлення волі ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89» (далі ДУ «ДВК «№ 89)»), яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данили Галицького, буд. 1, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб незаконно придбав наркотичний засіб «метадон», який було упаковано та розфасовано до дванадцяти поліетиленових згортків чорного кольору.
Після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_6 вище вказані поліетиленові згортки чорного кольору із наркотичним засобом «метадон» у кількості дванадцять штук помістив до паперового згортку, після чого, примотав його ліпкою стрічкою до каменю. Таким чином, наркотичний засіб «метадон» був пристосований до перекидання через зовнішню огорожу ДУ «ДВК (№ 89)».

Через невстановлений проміжок часу, ОСОБА_6 вище вказані поліетиленові згортки із наркотичним засобом «метадон» у кількості дванадцять штук, які знаходились у паперовому згортку, що був примотаний ліпкою стрічкою до каменю, поклав до поясної сумки, одягнутої на ньому, та попрямував в напрямку ДУ «ДВК (№ 89)», з метою подальшого перекидання наркотичного засобу через зовнішню огорожу, тим самим передати його іншим особам, таким чином, почав незаконно зберігати при собі наркотичний засіб з метою збуту.
ОСОБА_6 , зберігаючи при собі вище вказаний згорток із наркотичним засобом «метадон», продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізовуючи злочинний умисел на збут наркотичних засобів, 20 липня 2020 року близько 16 години 25 хвилин прибув на ж/м Західний у м. Дніпрі до зовнішнього периметру ДУ «ДВК (№ 89)», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данили Галицького, буд. 1, де мав намір перекинути його через зовнішню огорожу на території виправної колонії для передачі іншим особам. Однак, ОСОБА_6 був зупинений співробітниками поліції спільно з співробітниками оперативного відділу ДУ «ДВК (№ 89)».

В подальшому, 20 липня 2020 року в період часу з 16 години 55 хвилин до 17 години 20 хвилин, ОСОБА_6 , в присутності двох понятих чоловічої статті, самостійно добровільно видав працівникам поліції з поясної сумки, одягнутої на ньому, згорток овальної форми, обмотаний ліпкою стрічкою, в середині якого, знаходився паперовий згорток з поліетиленовими згортками чорного кольору у кількості дванадцять штук, заповнених кристалічною речовиною білого кольору, та камінь.

Згідно з висновком експерта № 19/104-8/3773 від 21 липня 2020 року, кристалічна речовина, вилучена у ОСОБА_6 співробітниками поліції, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону, вилученого у ОСОБА_6 , перевищує невеликі розміри, встановлені таблицею «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року, та є більшими ніж 0,02 гр.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у незаконному придбанні і зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України.

20 липня 2020 року о 16 годині 25 хвилин поблизу будинку № 1 по вулиці Данили Галицького в місті Дніпро, в порядку ст. 208 КК України, був затриманий ОСОБА_6 , за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
21 липня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, оскільки підозрюваний зареєстрованого місця проживання у м. Дніпрі не має, офіційного та постійного місця роботи також, сталі соціальні зв`язки у нього відсутні, раніше неодноразово засуджений за аналогічні злочини, має непогашену та не зняту судимість, просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечували з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків поведінки підозрюваного, посилаючись на те, що хоча ОСОБА_6 і не має зареєстрованого місця проживання, постійного місця роботи та сталих соціальних зв`язків, а також хоча і був неодноразово засуджений, проте, переховуватися від слідства не буде, просили слідчого суддю обрати запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою та призначити цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, прокурора, дослідивши клопотання і матеріали наглядового провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором в обґрунтування підозри подані такі докази: протокол огляду місця події від 20 липня 2020 року на прилеглій території ДУ «ДВК (№ 89)», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 1, в ході якого ОСОБА_6 добровільно видав з поясної сумки, одягнутої на ньому, згорток округлої форми, обмотаний ліпкою стрічкою, в середині якого знаходився камінь та паперовий згорток з дванадцятьма поліетиленовими згортками з кристалічною речовиною білого кольору, які були вилучені до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області; постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20 липня 2020 року; протокол затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 20 липня 2020 року; протоколи допитів свідків, а саме: осіб, які були присутні при огляді місця події в якості понятих, та співробітників оперативного відділу ДУ «ДВК (№ 89)», які затримували ОСОБА_6 на місці вчинення злочину; постанову про зміну правової кваліфікації кримінального провадження від 21 липня 2020 року; висновок експерта № 19/104-8/3773 від 21 липня 2020 року; інші матеріали кримінального провадження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

На думку слідчого судді, вказані вище докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; ризику щодо вчинення інших кримінальних правопорушень) оскільки ОСОБА_6 , постійного зареєстрованого місця проживання не має, малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційного та постійного місця роботи не має, раніше був засуджений за вчинення аналогічного злочину та має непогашену судимість.

Також слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, репутацію, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні. Вищевказані обставини у повній мірі вказують саме на відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що підозрюваний не буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду або не буде чинити незаконний вплив на потерпілого, свідка.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку сукупність вищеназваних ризиків та обґрунтованість доводів щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаному ризику протиправної поведінки підозрюваного.
Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність вищевказаного ризику та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.
Крім того, на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином, суд вважає причетність підозрюваної особи до вчинення вказаного кримінального правопорушень достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування запобіжного заходу.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості у підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити новий умисний злочин, у тому числі, корисливий.

Обґрунтовуючи наявність вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, відсутність соціальних зв`язків, зареєстрованого місця проживання та постійного місця роботи, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних правопорушеннях, наявність декількох судимостей, у тому числі непогашених.

Разом із цим, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи те що, запобіжний захід у вигляді застави у цьому провадженні йому раніше не обирався і не був порушений, а також враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявні підстави, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, а також те, що він дітей не має, офіційно не працює, також не має зареєстрованого місця проживання, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 105 100 гривень 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку із чим, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно вказаної особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 16 години 25 хвилин 19 вересня 2020 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заставу визначити у розмірі, що становить 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 105 100 (сто п`ять тисяч сто) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвалу мені оголошено та копію вручено: _________________ року.

___________________________/____________________/