Справа № 452/1256/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/269/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2019 року у кримінальному провадженні про їх обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

з участю прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від призначеного покарання в зв`язку із закінченням строку давності за ст. 49 КК України. Провадження у кримінальній справі закрито.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у користь ОСОБА_11 15000(п`ятнадцять тисяч) гривень моральної шкоди.

За вироком суду, ОСОБА_6 10 травня 2016 року о 14 год. 30 хв. на присадибній ділянці ОСОБА_11 у с. Корничі Самбірського району Львівської області разом із рідним братом ОСОБА_7 під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_11 , на ґрунті особистої неприязні, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому декілька ударів кулаком руки по голові та в область грудей зліва; ОСОБА_7 наніс ОСОБА_11 декілька ударів кулаком правої руки в область грудей та два удари долонею в обличчя справа, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді двох синців на передній поверхні грудної клітки зліва в підключичній ділянці, синець на боковій поверхні грудної клітки зліва по задній паховій лінії та, відповідно синець на правому плечовому суглобі, що згідно висновку експерта є легкими тілесними ушкодженнями.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2019 року щодо нього скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом допущено істотне порушення норм кримінального процесуального закону, зокрема відповідно до вимог ст.348 КПК України суд не встановив осіб-обвинувачених та не роз`яснив їм суті обвинувачення, а також не приведено до присяги потерпілого ОСОБА_11 , відтак його покази не можна вважати допустимим доказом.

Також, зазначає, що протягом судового засідання судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано відмовлено в ряді важливих та невід`ємних клопотань, які мали на меті встановити істотні та фактичні обставини справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі з урахуванням доповнень до неї просить вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2019 року щодо нього скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події злочину, а у цивільному позові відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що суд поверхнево розглянув справу, дав невідповідну оцінку здобутим у справі доказам, в основу вироку поклав покази потерпілого та свідків, висновки експертизи, вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.06.2017, внаслідок чого ухвалив вирок, що суперечить дійсним обставинам справи та ст.ст. 2,11,125 КК України.

На його думку, суд першої інстанції неправильно встановив обставини, за яких відбувалися вказані події та невірно кваліфікував їх, внаслідок чого ухвалено незаконний вирок, у якому висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, обвинувачених та захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурорів й потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В силу положень п.19 ч.1 ст.3 КПК України, сторонами кримінального провадження - з боку обвинувачення є: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Водночас, відповідно до п.15 вказаної статті прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Частиною другою ст. 37 КПК України передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, зазначених ч. ч. 4, 5 ст. 36, ч. 3 ст. 37, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України.

Так, в силу ч. 3 ст. 313 КПК України якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також, коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Таким чином, виходячи із зазначених положень кримінального процесуального закону, постанова про призначення прокурора, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст. 36 КПК України, у кримінальному провадженні, є обов`язковою.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, участь у судовому провадженні в суді першої інстанції брав прокурор ОСОБА_12 , який був призначений процесуальним прокурором у даному провадженні постановою першого заступника керівника Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_13 від 20 вересня 2017 року (т.1 а.к.п.74).

У зв`язку із заявленим обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відводом прокурора ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні №0000569, ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2017 року такий задоволено та відведено прокурора ОСОБА_12 від участі у цьому кримінальному провадженні (т.1 а.к.п.116).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в подальшому, з 19 жовтня 2017 року, у судовому розгляді цього кримінального провадження брав участь прокурор ОСОБА_14 .

Водночас, вступаючи в процес після відводу прокурора ОСОБА_12 , прокурором ОСОБА_14 не було надано постанови про зміну групи прокурорів, натомість матеріали кримінального провадження містять постанову першого заступника керівника Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_15 про зміну групи прокурорів, яка датована лише 27 вересням 2018 року (т.2 а.к.п.58), згідно з якою у кримінальному провадженні №0000569 призначено групу прокурорів у складі прокурора Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_14 та прокурора цієї ж прокуратури ОСОБА_16 .

Оскільки сторона захисту поставила під сумнів легітимність процесуальних дій прокурора внаслідок відсутності, з точки зору сторони захисту, повноважень у прокурора ОСОБА_14 щодо участі у кримінальному провадженні під час судового провадження, зокрема у період з 19 жовтня 2017 року до 27 вересня 2018 року, судом апеляційної інстанції з метою перевірки доводів було скеровано запит до Самбірської місцевої прокуратури та прокуратури Львівської області, згідно з відповіддю на який документи, які підтверджують повноваження прокурора ОСОБА_14 , що брав участь у суді першої інстанції, надавалися суду під час судового провадження та знаходяться у матеріалах судової справи. Інших документів, які підтверджують повноваження вказаного прокурора у Самбірській місцевій прокуратурі немає.

Таким чином, колегією суддів апеляційного суду встановлено відсутність належних документів, які б посвідчували повноваження прокурора ОСОБА_14 у цьому кримінальному провадженні у період з 19 жовтня 2017 року по 27 вересня 2018 року, а отже судовий розгляд кримінального провадження у вказаний період проведено судом першої інстанції за участі неуповноваженої сторони провадження прокурора, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обгрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що встановлені порушення процесуального закону є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, а тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з поверненням кримінального провадження на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції скасовується у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, доводи апеляційних скарг в частині недоведеності винуватості, кваліфікації дій обвинувачених та допустимості доказів колегією суддів не оцінюється.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи, ретельно перевірити доводи апелянтів, дати відповідну оцінку доказам в їх сукупності та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2019 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати.

Призначити у Самбірському міськрайонному суді Львівської області новий судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4