Справа № 461/3589/19
Провадження № 1-в/461/91/20
УХВАЛА
13.07.2020 року

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні подання інспектора Галицького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Львова, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 раніше не судимої,

засудженої вироком Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2019 року за ст. 128 Кримінального кодексу України до покарання у виді 01 (одного) року 06 (шести) місяців обмеження волі; на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку 01 (один) рік, -

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м. Львова 16 червня 2020 року надійшло відповідне подання, яке вмотивоване тим, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи про порядок та умови відбування покарання та правові наслідки за невиконання обов`язків, покладених на неї судом, не з`являлася на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, ухилялася від контролю за її поведінкою та від виконання покладених на неї обов`язків.

Представник органу пробації до суду не прибув.

Прокурор в судовому засіданні подане подання підтримала та просила задовольнити.

Засуджена та її захисник проти задоволення клопотання заперечили. Пояснили, що ОСОБА_4 здійснює догляд за своєю хворою матір`ю, яка є інвалідом І групи. 10 березня 2020 року вона не з`явилася на реєстрацію до органу пробації, оскільки супроводжувала свою мати до лікарні, а 09 червня 2020 року - у зв`язку із ремонтом у квартирі, вони з матір`ю були змушені ночувати у родичів за межами м. Львова. Вважають, такі порушення неістотними та такими, що не мають тягнути направлення до реального відбуття покарання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання та справи, суд при вирішенні подання враховує наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Пунктом 3 частини 2 ст. 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається, зокрема до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2019 року за ст. 128 Кримінального кодексу України до покарання у виді 01 (одного) року 06 (шести) місяців обмеження волі; на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку 01 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язано ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

27 лютого 2020 року ОСОБА_4 постановлено на облік та ознайомлено з правами та обов`язками відбування іспитового строку. Однак, ОСОБА_4 не з`являлася на планову реєстрацію 10 березня та 09 червня 2020 року, про що були винесені письмові попередження.

У відповідності до норм КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, зокрема статтею 164 КВК України передбачений порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням. У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Невиконання обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Допитана у якості світка мати засудженої - ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є інвалідом І-а групи, важко пересувається та обслуговує себе. Дочка ОСОБА_4 у зв`язку із загостренням захворювання вимушена була допомагати їй 10 березня 2020 року дістатися до поліклініки на вул. Хімічній у м. Львові. 7-9 червня 2020 року у зв`язку із ремонтом в квартирі вона з дочкою ОСОБА_4 перебувала у родичів у с. Сокільники Пустомитівського району.

Суд вважає, що представником органу пробації не достатньо надано доказів для того, щоб скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При цьому, суд звертає увагу на неприпустимість спрощеного підходу судів під час розгляду проваджень щодо питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суди обов`язково повинні виходити з того, чи буде реальне позбавлення волі сприяти безумовному виправленню особи, і чи є такі заходи пропорційними з огляду на цілі, окреслені законом про кримінальну відповідальність.

З огляду на фактичні обставини справи, поведінку засудженого, його молодий вік, характер вчиненого адміністративного порушення, суд не вбачає, що засуджена ОСОБА_4 за час перебування на обліку свідомо ухилялася від виконання покладених на неї обов`язків. Її дії суд не вважає такими, що були направлені на ухилення від пробаційної процедури. Таким чином, подання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання інспектора органу пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1