УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого і в порядку ст. 303 КПК України

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого і в порядку ст. 303 КПК України.

Скарга мотивована тим, що з 28 березня 2019 року Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000076 за ст. 382 КК України.

Як зазначає в скарзі ОСОБА_2 , з квітня 2019 року по грудень 2020 року, ні слідчий, ні прокурор жодного разу не повідомили йому ( ОСОБА_2 ) про рух кримінального провадження №0000076. Всі письмові звернення ОСОБА_2 , щодо його участі, як заявника у вказаному кримінальному провадженні, були проігноровані, що позбавило його можливості скористуватися тим обсягом прав, які передбачені КПК України.

У зв`язку з чим, ОСОБА_2 просить:

- визнати протиправною бездіяльність слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві у проведенні досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000076 та прокурора Київської місцевої прокуратури №10, відповідального за здійснення нагляду за цим провадженням;

- зобов`язати керівників органу досудового розслідування Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві та Київської місцевої прокуратури №10 забезпечити проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000076;

- порушити питання про відповідність займаним посадам слідчого і прокурора.

Перевіривши скаргу, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону всіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу.

Так, положенням ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, ст. 303 КПК України не передбачено можливості оскарження учасниками кримінального провадження бездіяльності керівника органу досудового розслідування, яка полягає у невиконанні вказівок та доручень прокурора, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування кримінального провадження; невирішенні заяви про відвід слідчого та ненаданні відповідної постанови; невирішенні письмової скарги та ненаданні письмової відповіді на неї; нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити відповідно до ст. 39 КПК України для організації досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_2 просить визнати протиправною бездіяльність слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві у проведенні досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000076 та прокурора Київської місцевої прокуратури №10, відповідального за здійснення нагляду за цим провадженням, зобов`язати керівників органу досудового розслідування Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві та Київської місцевої прокуратури №10 забезпечити проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000076 та порушити питання про відповідність займаним посадам слідчого і прокурора.

При цьому, прохальна частина скарги ОСОБА_2 не містить в собі конкретизації та переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, в порядку, передбаченому частиною першою ст.303 КПК України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Отже, оскільки, ОСОБА_2 звертається до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, які не підлягають вирішенню слідчим суддею в порядку частини першої ст.303 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України.

Направити ОСОБА_2 копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її постановлення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: