Справа № 497/1544/2020 Провадження № 1-кс/497/408/2020
УХВАЛА

16.11.2020 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2020 року слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна.

З клопотання вбачається, що 11.11.2020 року по АДРЕСА_1 сталося ДТП за участю автомобіля марки «ВАЗ - 21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мопеда марки «KANUNI - SAVAGE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок якої ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, закритий перелом правої ноги.

За вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 11.11.2020 року, за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця ДТП вилучено автомобіль марки «ВАЗ - 21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , яким фактично користується ОСОБА_5 ; мопед марки «KANUNI - SAVAGE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , яким фактично користується ОСОБА_9 , 2002 року народження, а також ОСОБА_10 .

Враховуючи, що вилучені транспортні засоби є знаряддями вчинення ДТП, на них збереглися сліди вчиненого ДТП та по ним необхідно провести експертні дослідження щодо їх технічного стану, у зв`язку з цим автомобіль та мопед було визнано речовими доказами, тому є необхідність у накладенні арешту на тимчасове вилучене майно автомобіль марки «ВАЗ - 21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мопед марки «KANUNI - SAVAGE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що обумовлено в першу чергу необхідністю збереження речового доказу.

Слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

Фактичні володільці майна ОСОБА_5 та ОСОБА_10 надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти клопотання заперечень не висловили.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В судовому засіданні встановлено, що 11.11.2020 року до чергової частини Болградського ВП надійшло повідомлення про те, що 11.11.2020 року по вул.Мічуріна навпроти будинку № 179 в с.Криничне Болградського району Одеської області сталося ДТП за участю автомобіля марки ВАЗ 2051, державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та мопеда марки "Кanuni", державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наслідок якої ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, закритий перелом правої голені (ЖЄО №3959 від 11.11.2020 року).

Вказані відомості 11.11.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.11.2020 року вбачається, що на місці події виявлено та вилучено автомобіль марки «ВАЗ - 21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мопед марки «KANUNI - SAVAGE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а з протоколу допиту свідка ОСОБА_5 та протоколу допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , допитаного у присутності законного представника ОСОБА_10 , вбачається, що саме за участю цих транспортних засобів сталася дорожно-транспортна пригода.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження є всі підстави обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, про що свідчать отримані ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Також слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні, а саме як знаряддя вчинення ДТП.

Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як вищезазначене майно, є речовим доказом у кримінальному правопорушенні, та вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна,.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000240 від 11.11.2020 року, а саме на:

- автомобіль марки «ВАЗ - 21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , яким фактично користується ОСОБА_5 ;

- мопед марки «KANUNI - SAVAGE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , яким фактично користується ОСОБА_9 , 2002 року народження, а також ОСОБА_10 .

Транспортні засоби автомобіль марки «ВАЗ - 21051» та мопед марки «KANUNI - SAVAGE», передати на відповідальне зберігання до спецмайданчику №11 ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1