Справа № 474/746/19
Провадження № 1-кс/474/186/20
УХВАЛА
Іменем України

17.08.20 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчої СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 21.04.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 22.06.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

встановив:

15.07.2019р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (далі - скаржники)на постанову слідчої СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 21.04.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 22.06.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (далі - оскаржувана постанова).
В своїй скарзі скаржники просять скасувати оскаржувану постанову вказуючи на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, незаконною, так як базується на недопустимих доказах, справа належним чином не розслідувалася, слідчою не зроблено висновків по всіх отриманих доказах.
Зі змісту скарги слідує, що скаржники не погоджуються з висновками зробленими слідчою на підставі зробленої нею оцінки доказів, зібраних під час досудового розслідування. При чому скаржники в основу обґрунтування скарги покладають свої твердження щодо необхідності встановлення обставин, які, зокрема стосуються дотримання депутатами Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області вимог чинного законодавства під час прийняття участі у засіданнях сільської ради та прийняття відповідних рішень, а не щодо фактів вчинення сільським головою ОСОБА_6 службового підроблення.
В судовому засіданні скаржники підтримали вимоги скарги та просили їх задовольнити.

Слідча ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, проте 02.04.2020р. звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути скаргу за її відсутності. Згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухав пояснення скаржників, дослідив матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22.06.2018р., за заявою скаржників від 21.06.2018р., до ЄРДР внесено відомості за № 0000208за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом службового підроблення сільським головою Доброжанівської сільської ради ОСОБА_7 , рішення Х сесії сьомого скликання від 23.12.2016р. № 3 та інших службових підроблень.

Під час досудового розслідування прийнято ряд процесуальних рішень та проведено ряд слідчих дії, а саме:

- 22.06.2018р. т.в.о. начальника СВ Врадіївського ВП ГУНП у Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_8 винесено постанову про доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні групою слідчих, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 ОСОБА_11 ;

- 22.06.2018р. керівнику Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області раднику юстиції ОСОБА_12 , за підписом слідчої ОСОБА_5 , направлено повідомлення за № 5058/62-2018 про початок досудового розслідування;

- 23.06.2018р. заступником керівника місцевої прокуратури ОСОБА_13 винесено постанову про призначення групи прокурорів, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_4 (протокол допиту від 06.08.2018р.);

- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_18 (протокол допиту від 22.09.2018р.);

- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_19 (протокол допиту від 22.09.2018р.);

- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_20 (протокол допиту від 22.09.2018р.);

- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_21 (протокол допиту від 25.09.2018р.);

- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_22 (протокол допиту від 25.09.2018р.);

- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_23 (протокол допиту від 25.09.2018р.);

- слідчою ОСОБА_5 22.09.2018р. відібрано пояснення від ОСОБА_6 ;

- ДОП СП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_24 проведено допит свідка ОСОБА_25 (протокол допиту від 17.10.2018р.);

- ДОП СП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_24 проведено допит свідка ОСОБА_26 (протокол допиту від 17.10.2018р.);

- 19.11.2018р. заступником начальника Слідчого управління ГУНП в Миколаївській області підполковником поліції ОСОБА_27 надано вказівки т.в.о. начальнику СВ Врадіївського ВП ГУНП у Миколаївській області капітану поліції ОСОБА_11 , який останній 20.12.2018р. передав на виконання слідчій ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню, зокрема щодо допиту свідків стосовно обставин зазначених у вказівці, в тому числі депутатів присутніх на Х сесії сьомого скликання, директора ПП ВКП Каро ОСОБА_28 ;

- слідчою ОСОБА_5 проведено додатковий допит свідка ОСОБА_4 (протокол допиту від 04.01.2019р.);

- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_3 (протоколи допиту від 04.01.2019р. та 19.02.2019р.);

- на адресу Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, за підписом прокурора ОСОБА_29 , направлено вимогу прокурора за № (15-34)2678 вих-19 від 16.04.2019р. щодо надання інформації про премії голови та секретаря сільської ради, належним чином завірених копій матеріалів сесій Доброжанівської сільської ради від 04.09.2017р., 30.04.2015р., та 24.12.2014р., на яку отримано відповідь за № 205 від 18.03.2019р.;

- слідчою ОСОБА_5 19.03.2019р. відібрано пояснення від ОСОБА_6 ;

- 31.05.2019р. слідча ОСОБА_5 винесла оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

02.04.2020р. слідчим суддею Врадіївського районного суду Миколаївської області постановлено ухвалу за результатами розгляду скарги на постанову від 31.05.2019р. про закриття кримінального провадження, якою вказану постанову скасовано.

У вищевказаній ухвалі слідчим суддею встановлено таке:

- слідчою виключно на підставі пояснень ОСОБА_6 встановлено факт знищення заяв і скарг громадян за 2011-2012 роки та вхідної документації за 2014 рік, з посиланням на існування відповідного розпорядження сільського голови, однак жодним чином не перевірено достовірність вказаних тверджень, не здобуто жодних доказів, які б підтверджували чи спростовували вказаний факт;

- в оскаржуваній постанові слідча посилається на рішення ХІV сесії сьомого скликання Доброжанівської сільської ради № 8 від 04.09.2017р., яке покладає в основу своїх висновків, при цьому в матеріалах кримінального провадження наявні і інші документи, яким слідча не дає жодної оцінки, при цьому слідча не визнала жодного документа документом у кримінальному провадженні, а тому не зрозуміло за яким критерієм слідча оцінювала вказані документи як докази щодо їх належності, допустимості, та чому вона надала перевагу одним документам перед іншими;
- слідчою також не виконано вказівки заступника начальника Слідчого управління ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_27 надані т.в.о. начальнику СВ Врадіївського ВП ГУНП у Миколаївській області капітану поліції ОСОБА_11 , який останній 20.12.2018р. передав на виконання слідчій ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню, зокрема щодо допиту свідків стосовно обставин зазначених у вказівці, в тому числі депутатів присутніх на Х сесії сьомого скликання, директора ПП ВКП Каро ОСОБА_28

- з оскаржуваної постанови також не зовсім зрозуміло, яке відношення до цього кримінального провадження має кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000271, оскільки слідча формально вказує про відкриття останніх за одним і тим же фактом вчинення кримінального правопорушення, а матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей про кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000271.
На виконання ухвали слідчого судді від 02.04.2020р. було проведено наступні слідчі дії:
- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_28 (протоколи допиту від 09.04.2020р.);
- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_19 (протокол допиту від 15.04.2020р.);
- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_30 (протокол допиту від 15.04.2020р.);
- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_31 (протокол допиту від 15.04.2020р.);
- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_32 (протокол допиту від 15.04.2020р.);
- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_33 (протокол допиту від 15.04.2020р.);
- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_34 (протокол допиту від 15.04.2020р.);
- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_35 (протокол допиту від 15.04.2020р.);
- 10.04.2020р. прийнято постанову, якою наявні в матеріалах кримінального провадження документи визнано документами по кримінальному провадженню;
- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_36 (протокол допиту від 15.04.2020р.);
- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_37 (протокол допиту від 15.04.2020р.);
- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_38 (протокол допиту від 15.04.2020р.);
- слідчою ОСОБА_5 проведено допит свідка ОСОБА_39 (протокол допиту від 15.04.2020р.);
- до матеріалів кримінального провадження долучено витяг з ЄРДР за № 000271;
- 21.04.2020р. слідча ОСОБА_5 винесла оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Так, зокрема, в обґрунтування оскаржуваної постанови слідчою зазначено, що враховуючи свідчення свідків, наявні матеріали кримінального провадження, документи надані на підтвердження своїх свідчень ОСОБА_6 , а також враховуючи положення п. 4 ст. 17 КПК України та вимоги ст. 62 щодо тлумачення всіх сумніві на користь особи та у зв`язку із зазначеним підтверджень того, що головою Доброжанівської сільської ради ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, не встановлено та вході досудового розслідування не здобуто доказів причетності останньої до вчинення будь-яких дій, що складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Встановивши вказані обставини приходжу до такого висновку.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ч. 1, п.п. 1, 4, 6 ч. 2 та ч. 3 ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Керівник органу досудового розслідування уповноважений: визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.

Керівник органу досудового розслідування зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які даються у письмовій формі. Невиконання керівником органу досудового розслідування законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:
1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;
2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;
3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;
5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;
6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;
7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;
8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;
9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Статтями 84-86 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно п. 1 ч. 1. ч. 2 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Частиною 1 ст. 99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Частинами 1 та 2 ст. 110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З огляду на приписи чинного законодавства обґрунтованим слід визнавати рішення слідчого, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, які були досліджені і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а також якщо рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
В свою чергу, слід зазначити, що згідно приписів п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Частиною 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З комплексного аналізу положень КПК України, та зокрема ст. 303-308, слідує, що слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора, в межах своїх повноважень, перевіряє дотримання останніми вимог кримінального процесуального законодавства та іншого законодавства під час проведення досудового розслідування, та жодним чином не має права давати оцінку доказам в частині, що стосується доведеності обставин вчинення кримінального правопорушення та причетності певних осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 62 Конституції України, яка кореспондується із ст. 17 КПК України, визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справах є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі Мута проти України, Карабет та інші проти України).
При цьому слід зауважити, що вимоги щодо проведення розслідування не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Іншими словами, державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються факту вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження слідча в частково усунула недоліки досудового розслідування, на які було вказано в ухвалі слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 02.04.2020р., а зроблені слідчою висновки щодо підробки рішень сесії Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області узгоджуються між собою та базуються на оцінці належних та допустимих доказів, зібраних під час досудового розслідування.

Водночас оскаржувану постанову в частині надання оцінки обставинам вчинення сільським головою ОСОБА_6 підробки свідоцтва про право власності на майно члена КСП на ім`я ОСОБА_28 не можна вважати обґрунтованою, а досудове розслідування об`єктивним.

До матеріалів кримінального провадження долучено витяг з ЄРДР за № 000271, згідно якого вбачається, що 23.07.2015р. до ЄРДР, за зверненням депутата Врадіївської районної ради щодо незаконного заволодіння майном СГВК Світанок посадовими особами ПП ВКП Каро, внесено відомості за попередньо кваліфікацією ч. 1 ст. 191 КК України.
Крім того 26.04.2018р. до ЄРДР, за заявою ОСОБА_40 щодо використання працівниками підприємства підроблених документів з метою приватизації нежитлових приміщень в Миколаївській області, внесено відомості за попередньо кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України.
З витягу з ЄРДР за № 000271 жодним чином не вбачається, що вказане кримінальне провадження має відношення до кримінального провадження № 0000208, при чому матеріали кримінального провадження не містять жодних інших даних щодо цих обставин.

При чому з матеріалів кримінального провадження № 0000208слідує, що слідча не вчиняла жодні слідчі дії з метою з`ясування обставин за фактом вчинення сільським головою ОСОБА_6 підробки свідоцтва про право власності на майно члена КСП на ім`я ОСОБА_28 .
Отже досудове розслідування кримінального провадження в цій частині проведено з грубими порушеннями приписів КПК України, а постанова про закриття кримінального провадження фактично базується на припущеннях слідчої.
Таким чином, в сукупності вищевикладеного вбачається, що скарга є законною та обґрунтованою в частині що стосується фактів вчинення сільським головою ОСОБА_6 підробки свідоцтва про право власності на майно члена КСП на ім`я ОСОБА_28 , в іншій частині є безпідставною та необґрунтованою.
Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 372, 376 КПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчої СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 21.04.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 22.06.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - задовольнити.
Скасувати постанову слідчої СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 21.04.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 22.06.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено та підписано 19 серпня 2020р.

Слідчий суддя ОСОБА_1