Провадження № 11-кп/4820/127/21
Справа № 686/5024/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : УДО Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - відмовлено.
Місцевий суд мотивував своє рішення тим, що з матеріалів справи вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_7 двадцять два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашенні, але заохочень не має, та відповідно до наданої характеристики ДУ «Райківецька виправна колонія №78» від 10.08.2020 року він характеризується негативно, на виробництві установи не працевлаштований, безініціативно ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом установи.
Не погоджуючись із даним рішенням місцевого суду, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, згідно ст.81 КК України.
Звертає увагу, що ОСОБА_7 в суді першої інстанції та в клопотанні вказував, що за останній рік перебування у даній виправній колонії не притягувався до дисциплінарної відповідальності, став на шлях виправлення, переоцінив своє життя, щодня виконує роботи в колонії 4 місяці поспіль, бажає повернутися до нормального життя для належного утримання своєї сім`ї, яка складається з дружини та малолітньої доньки та приносити користь суспільству. Такі обставини ОСОБА_7 вважає є підставою для його умовно-дострокового звільнення.
Апелянт стверджує, що місцевий суд недостатньо навів аргументів на користь того, що засуджений ОСОБА_7 не довів своєю поведінкою і ставленням до праці про своє виправлення.
Крім того, дисциплінарні стягнення, які були накладені на ОСОБА_7 , вважаються погашенні, тому не можуть братися до уваги.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2020 року та застосувати до ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 25.01.2017 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 6 років позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин та на час звернення з клопотанням відбув 3/4 строку покарання. Таким чином засуджений відбув частину покарання, за яке можливе застосувати умовно-дострокове звільнення.
Відповідно до характеристики, ОСОБА_7 з З 20.05.2016 року утримувався у Хмельницькому слідчому ізоляторі. За період перебування в установі характеризувався задовільно, 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав. З 05.05.2017 року засуджений відбуває міру кримінального покарання в державній установі « Райківецька виправна колонія(№78) », за цей період в установі характеризується негативно, 20 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Дотримується не завжди правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безініціативно ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі не бере. Формально приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу« Фізкультура і спорт ». До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок потягу не проявляє та участі у роботі самодіяльних організаціях не приймає, соціально-корисної активності в організації їх роботи не проявляє. Засуджений підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листування, отримує посилки. Рішенням комісії колонії з питань розгляду заохочувальних норм відмовлено 06.07.2017 року в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, згідно ст.101 КВК України, як такому, що не стає на шлях виправлення, протокол №17. Рішенням комісії колонії з питань розгляду заохочувальних норм відмовлено 29.01.2019 року в заміні невідбутої частини строку покарання більш м`яким покаранням, як такому, що не став на шлях виправлення, протокол №.3. Рішенням комісії колонії з питань розгляду заохочувальних норм відмовлено 16.07.2019 року в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, як такому, що не став на шлях виправлення, протокол № 18. Засуджений на профілактичних обліках установи не перебуває.
Згідно довідки про заохочення та стягнення ОСОБА_7 має 22 стягнення та жодного не має заохочення. Стягнення погашені.
При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 суд з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення не лише за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, а за весь час відбування покарання та перебування в установах виконання покарань.

Суд першої інстанції дав вірну оцінку сукупності всіх досліджених доказів в провадженні, підстави вважати висновки суду першої інстанції необґрунтованими, про що заявляє апелянт, відсутні.

Доводи апеляційної скарги засудженого, що він став на шлях виправлення, що підтверджується його сумлінною поведінкою та ставленням до праці, колегія суддів відхиляє, оскільки ОСОБА_7 за час відбування покарання не має жодного заохочення, не був працевлаштований, виконував роботи з благоустрою місць позбавлення волі, до яких лише останні півроку ставився добре. Вказане свідчить про відсутність фактичних даних, які б підтверджували той факт, що мета покарання досягнута.
Умовно-дострокове звільнення слід розцінювати як свого роду винагороду окремих засуджених за зразкову поведінку і ставлення до праці. Фактично пасивна форма поведінки, що виявляється в утриманні від порушень правил внутрішнього розпорядку є нормою поведінки кожного з засуджених і не заслуговує заохочень.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що засуджений не довів свого виправлення та в провадженні відсутні підстави для умовно-дострокового його звільнення від відбування покарання.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, яка постановлена з дотриманням норм КПК України, підстави для її скасування чи зміни в межах апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4