Справа № 539/3923/20
Провадження № 1-кс/539/853/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року м. Лубни
Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача-інспектора СД Лубенського відділу поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 від 29.10.2020р. про відмову в задоволенні клопотання,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду зі скаргою на постанову від 29.10.2020р. про відмову в задоволенні клопотання
24.10.2020р. ОСОБА_3 , як потерпілий, поштою направив дізнавачу клопотання про проведення слідчих дій (обшуку). 29.10.2020р. дізнавач постановою в задоволенні клопотання відмовила, мотивуючи тим, що на даний час проведення обшуку є недоцільним, так як ОСОБА_5 не заперечує проти проведення огляду обладнання.
Скаржник вважає постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання від 22.10.2020р. необґрунтованою, такою, що затягне досудове розслідування, а тому просить її скасувати та надати дізнавачу ОСОБА_4 дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .
Скаржник в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання або про відкладення розгляду скарги, або про розгляд скарги за його відсутності.
Дізнавач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності. Просила долучити до матеріалів протокол огляду від 23.11.2020 року.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, приходить до такого висновку.
24.10.2020р. ОСОБА_3 поштою направив дізнавачу клопотання про проведення слідчих дій ( проведення обшуку).
29.10.2020р. дізнавач Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 постановою в задоволенні клопотання відмовила, мотивуючи тим, що на даний час проведення обшуку є недоцільним.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Також реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст. 220 КПК, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.
Правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення обшуку (Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» від 12.01.2017р.)
Згідно ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Слідчий суддя погоджується з позицією дізнавача щодо недоцільності проведення обшуку, оскільки ОСОБА_5 особисто повідомив про місцезнаходження обладнання в приміщенні за адресою: м. Лубни, вул. П. Лубенського, 1, та що він не заперечує проти проведення огляду обладнання на дату та час попередньо з ним узгодженими.
Крім того, як убачається з протоколу огляду місця події, 23.11.2020 року дізнавачем-інспектором ОСОБА_4 у присутності понятих із застосуванням цифрової фотозйомки було оглянуто обладнання в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .
Тобто, на даний час відсутні будь-які підстави для проведення обшуку.
Слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. (Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» від 12.01.2017р.)
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4)відмову у задоволенні скарги.

За таких підстав в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 22, 40, 40-1, 303 ,306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача-інспектора СВ Лубенського відділу поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 від 29.10.2020р. про відмову в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1