Справа № 272/229/17
Провадження №11-кп/801/1030/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 08.07.2020 року, якою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в :

Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на строк 60 діб, посилаючись, на що ризики, які були підставою для обрання вказаного запобіжного заходу та його продовження. не змінилися, що дає підстави для продовження строку дії запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 заперечували щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, посилаючись на наявність у обвинуваченого сім`ї, роботи, місця проживання, хвороб та потребу в їх лікуванні.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 08.07.2020 року обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить звільнити його з-під варти, застосувати відносно нього особисте зобов`язання, посилаючись на наявність хвороб, які в умовах тюрми лікувати не можливо.

В своїй апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_9 ставить питання про скасування ухвали Андрушівського районного суду Житомирської області від 08.07.2020 року. Просить постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у його клопотанні від 08.07.2020 року, та не продовжувати строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , звільнити ОСОБА_8 з-під варти. В разі необхідності застосування запобіжного заходу просить застосувати запобіжний захід у вигляд особистого зобов`язання або домашнього арешту. Вимоги мотивує тим, що було порушено право ОСОБА_8 на захист, про що він неодноразово вказував у своїх заявах, запереченнях, які подавав під час досудового розслідування, у підготовчому судовому засіданні та під час розгляду справи. Клопотання про продовження строку запобіжного заходу прокурором надано стороні захисту після його оголошення в судовому засіданні. Вважає клопотання прокурора необґрунтованим та безпідставним. Просить суд взяти до уваги стан важкий здоров`я обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, просив залишити ухвалу суду без змін; думку захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, просили їх задовольнити; апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 - не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно положень КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується, якщо слідчий, прокурор доведе, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Обставини, які враховуються під час продовження строку тримання під вартою, викладені в ст.199 КПК України.

В ході розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та оцінив сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, встановлення яких є необхідним при обранні запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя в ухвалі зазначив, що враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, в тому числі за ст.115 ч.1 КК України, тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, який є особливо тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Стороною захисту апеляційному суду не надано доказів, які б свідчили про зменшення або зникнення ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді при застосуванні та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .

Доводи в апеляційній скарзі щодо наявності у ОСОБА_8 стійких соціальних зв`язків нічим не підтверджуються.

Щодо наявності захворювань у ОСОБА_8 суд вважає, що дійсно у матеріалах справи містяться документи (а.с. №78,79), які підтверджують наявність у ОСОБА_8 певних захворювань, проте вказані документи не містять відомостей про те, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може перебувати в умовах СІЗО. Таких підтверджуючих неможливість перебування в умовах СІЗО документів не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Крім того, колегія суддів вважає, що хоча обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання, це не може вважатись стримуючим фактором від порушень, виконання процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, визначеним ст. 177 КПК України.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, по справі, не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 177, 178,182,183,194 КПК України, з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, наявних у кримінальному провадженні ризиків, даних про їх особу, продовжив строк запобіжного заходу у вигляді тримання їх під вартою, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника - адвоката ОСОБА_9

- залишити без задоволення.

Ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 08.07.2020 року, якою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05.09.2020 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: