КИЇВСБКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/573/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено, а фактично частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 4 Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 04 лютого 2021 року включно цілодобово залишати місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 вмісті Казанлик Республіки Болгарія, громадянина Болгарії, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, працює приватним підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою:АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190; ч. 2 ст. 200 КК України.
Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту мотивовано тим, що слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190; ч. 2 ст. 200 КК України, а також про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з тим, слідчий суддя визнав непереконливими доводи слідчого і прокурора, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зокрема, апелянт стверджує, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190; ч. 2 ст. 200 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Також прокурор звертає увагу, що санкція ч. 3 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а санкція ч. 2 ст. 200 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`яти до десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян. При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 194 КПК України, до підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.

Крім того, автор апеляції запевняє, що метою застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення підозрюваногоОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, Шевченківським УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007471, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 грудня 2020 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190; ч. 2 ст. 200 КК України.

04 грудня 2020 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190; ч. 2 ст. 200 КК України.

Того ж числа слідчий СВ ВП № 4 Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_11 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190; ч. 2 ст. 200 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

07 грудня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у задоволенні зазначеного клопотання слідчого було відмовлено, а фактично це клопотання було задоволено частково, зокрема, щодоОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 04 лютого 2021 року включно цілодобово залишати місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190; ч. 2 ст. 200 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що приведені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, перелічені у клопотанні слідчого та додані до матеріалів за цим клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення зазначених кримінальних правопорушеньє вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх існування з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ці ризики, які заявлені у клопотанні слідчого, є реальними.

Що ж стосується безпосередньо обрання запобіжного заходу підозрюваному, то слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляції, правильно встановив, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими доводи слідчого і прокурора, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Про це свідчать дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, яким слідчим суддею дана належна оцінка в оскаржуваній ухвалі і до яких, крім іншого, відноситься насамперед те, що підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий, одружений і на його на утриманні перебуває малолітня дитина. Тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення про застосування відносно останнього саме цього запобіжного заходу, який, за переконанням колегії суддів, здатен запобігти тим ризикам, які існують у кримінальному провадженні.

Отже, доводи апелянта про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів, в тому числі і цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року, якою відмовлено, а фактично частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 4 Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 04 лютого 2021 року включно цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4