УХВАЛА
28 грудня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Саратського району, с. Старосілля, громадянина України, з не повною середньою освітою, не навчається та не працює, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000642 від 21.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що 21.11.2020 р. у ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №000642 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Так, 21.11.2020, о 05 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували по АДРЕСА_3 , де побачили раніше незнайомого громадянина - ОСОБА_10 , з яким вони вирішили познайомитися та у подальшому почали між собою бесіду. Під час бесіди у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка на побутовому ґрунті із ОСОБА_10 .

На ґрунті вказаного конфлікту у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , шляхом нанесення йому ударів руками по голові та тулубу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення умисних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , в цей же день приблизно о 05.27 год., ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 знаходячись біля будинку № 12 по вулиці Пастера в м. Одеса, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, почали наносити удари руками по голові потерпілому ОСОБА_10 , який під час нанесення ударів впав на землю, де в цей час у потерпілого ОСОБА_10 з правого кармана джинсів, випав мобільний телефон, моделі «Самсунг S8+» в корпусі чорного кольору. Помітивши мобільний телефон моделі «Самсунг S8+», ОСОБА_7 вирішив відкрито заволодіти ним, діючи з вказаною метою з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_7 підняв його з землі, оглянувся, переконався, що він знаходиться в заблокованому стані, почав знову разом з ОСОБА_9 наносити удари ногами по тулубу потерпілого ОСОБА_10 , питаючи ПІН-код телефону.

Відкрито заволодівши вказаним чужим майном, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину втекли, розпорядились вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 5000 грн.

21.12.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньо змовою групою осіб.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що на теперішній час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний вільно пересуваючись, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше правопорушення.

Відповідно ст. 184 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність вищевказаних ризиків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного з обставин, викладених в ньому, та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що це занадто тяжкий запобіжний захід.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.

Так, пред`явлена підозрюваному ОСОБА_7 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілою, протоколом огляду відеозапису від 14.12.2020, протоколом огляду речового доказу, та іншими доказами у сукупності.

У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний не навчається та не працює, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Також необхідно зазначити про те, що тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_7 , в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування їх від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого та іншого підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_7 є неодруженим, мешкає в орендованій квартирі з особою, яка також підозрюється в зазначеному кримінальному провадженні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, що, згідно з ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання, то такі доводи захисника на переконання слідчого судді не спростовують наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити нові злочини, впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні..

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_7 не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає за можливе визначити в даному випадку заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (63060,00 гривень), що відповідає тяжкості кримінального правопорушення. Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд із ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 181, 193-194, 371-372, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №000642 від 21.11.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 56 (пятдесят шість) діб в межах строку досудового розслідування.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з 28 грудня 2020 року по 21 лютого 2021 року включно.

Визначити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 63060,00 гривень (шістдесят три тисячі шістдесят гривень 00 коп.).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі №1-кс/522/16449/20.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;
5) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідками в рамках даного кримінального провадження.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали проголошено 30.12.2020 року о 15 год. 30 хв.
Слідчий суддя ОСОБА_1