Справа № 157/882/20 Провадження №11-сс/802/463/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні № 0000010 (за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України ) ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 23 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 23 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання інспектора сектору дізнання Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про арешт майна, а саме, вилучених під час проведення огляду місця події - автомобільної стояки поруч з приміщенням Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області на вул. Шевченка м. Каменя-Каширського, автомобіля марки «ВАЗ 2108», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_9 , яка проживає на АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя своє рішення мотивував недоведеністю факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, у зв`язку з чим неможливістю вважати вилучений працівниками поліції транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто таким, що має ознаки речового доказу, адже під час дослідження в судовому засіданні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_9 15 жовтня 2004 року, вбачається, що номер кузова легкового автомобіля марки «ВАЗ 2108» НОМЕР_2 піддавався заміні з дозволу відповідних державних органів.
Таким чином, орган дізнання, кваліфікуючи дану подію як кримінальний проступок, передбачений ст. 290 КК України, не надав належних доказів, що вказують на ознаки знищення, підробки або заміни ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду, прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту дослідження і судового розгляду матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи. У своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити клопотання про арешт майна.

Посилається, що в межах розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000010 від 15.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, здобуті достатні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб і свідоцтво про його реєстрацію є об`єктом кримінального правопорушення. Слідчий суддя приймаючи своє рішення взяв до уваги той факт, що зміна номеру кузова відбулась з дозволу відповідних державних органів, про що відображено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, втім поза його увагою залишилась та обставина, що матеріалами стверджується наявність зміни маркувальних позначень номеру двигуна даного автомобіля, що вказує про передчасність висновків суду про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.
Просить ухвалу слідчого судді про відмову в накладенні арешту на майно скасувати, прийняти нову ухвалу, якою накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення 14 липня 2020 року огляду місця події майно, а саме: автомобіль, марки «ВАЗ 2108», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_9 , яка проживає на АДРЕСА_1 .
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав скаргу з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно п.3 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як вбачається з матеріалів справи, в даному кримінальному відсутні особи, про яких вказується в ч.2 ст.170 КПК України, а тому клопотання про арешт його майна вірно визнано слідчим суддею безпідставним.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, дотримався вимог ст.ст. 170-173 КПК України.

Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, інспектор зазначив, що під час перевірки документів встановлено, що є підозра заміни маркування панелі та заміни маркувальних позначень номера двигуна автомобіля марки «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_1 .
Однак, як вірно встановлено слідчим суддею під час дослідження в судовому засіданні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_9 15 жовтня 2004 року, вбачається, що номер кузова легкового автомобіля марки «ВАЗ 2108» НОМЕР_2 піддавався заміні з дозволу відповідних державних органів, що підтверджується записом у графі «Особливі відмітки», де зазначено: номер кузова вварений 15 жовтня 2004 року в умовах СТО. Має право керування Т.П. КІС406917.
Таким чином апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що особа, яка звернулась із клопотанням про накладення арешту на майно не надала належних доказів, що вказують на ознаки знищення, підробки або заміни ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу, а також переконливих даних про вчинення проступку, передбаченого ст. 290 КК України.
Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, оскільки при прийнятті рішення суд, виходячи із засад верховенства права, повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів і, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, за таких обставин можна вважати, що втручання, на даному етапі, буде здійснено поза законом.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя розглянув клопотання з дотриманням вимог ст.ст. 170-173 КПК України та прийшов до правильного висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000010 ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 23 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді