Справа № 471/362/20
Провадження №1-кп/471/57/20
Номер рядка звіту 227
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2020 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське Миколаївської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2020 року, близько 20:00 години, ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в темний час доби по сухій, освітленій міським електроосвітленням, проїжджій частині вулиці Вороніна, по правій смузі для руху, зі сторони вулиці Кушнікова, в напрямку вулиці Островського, в селищі Братське Миколаївської області, зі швидкістю близько 40 км/год. Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_4 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований в районі перехрестя вул.. Вороніна з вул.. Некрасова, в смт. Братське Миколаївської області, грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.9. «а», 12.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами (далі ПДР), а саме: при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» ПДР України, дорожньою розміткою білого кольору 1.14.3, додатку 2 ПДР «Пішохідний перехід», знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 проявив особисту неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінами, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_5 , яка рухалася по пішохідному переході з ліва направо,відносно напрямку його руху та яку він об`єктивно спроможний був заздалегідь виявити, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості руху, аж по повної зупинки керованого ним автомобіля, продовжив рух у обраному ним напрямку, внаслідок чого допустив контактування передньою правою частиною кузова автомобіля з пішоходом ОСОБА_5 .

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток тазу, перелому шийки правої плечової кістки, перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки, струс головного мозку,

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, суду показав, що 11.03.2020 року, близько 20.00 год. він рухався на автомобілі ВАЗ 2103, по вул. Вороніна в напрямку АЗС. Оскільки він перебував в стані алкогольного сп`яніння, не був уважним та не помітив пішохода, потерпілу ОСОБА_5 . Сталося зіткнення, внаслідок чого останні отримала тілесні ушкодження, після події одразу почав здійснювати допомогу потерпілій, оплатив їй лікування, зараз також здійснює матеріальну допомогу.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій не заперечувала проти розгляду провадження в її відсутності та вказала про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого. З огляду на відсутність заперечень від учасників процесу та враховуючи положення ст.325 КПК України судом було прийнято рішення про проведення судового засідання у відсутності потерпілих.

Окрім показів самого обвинуваченого, який визнав себе винним, його вина також підтверджується наступним:

- протоколом огляду місці події та фототаблицею до нього;

- висновком експерта № 179 від 21 квітня 2020 року, відповідно до якого, потерпілій ОСОБА_5 завдано наступні ушкодження: перелом кісток тазу, перелом шийки правої плечової кістки, перелом верхньої третини правої малогомілкової кістки. Струс головного мозку. Множинні ссдна голови, тулуба, кінцівок. Тілесні ушкодження виникли внаслідок дій тупого (тупих) предмета (предметів) як з обмеженою, так і не обмеженою контактуючою поверхнею…..Тілесні ушкодження відносяться до тяжких по ознаці небезпеки для життя;

- висновком експерта № 201 від 27.04.2020 року з проведення інженерно-транспортного дослідження відповідно до якого на момент ДТП ходова частини, рульове керування, робоча гальмівна система та фари головного освітлення автомобіля ВАЗ 2103 д.н. НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані. Під час експертного огляду несправностей автомобіля які могли би виникнути до ДТП та вплинути на його рух в досліджуваних системах та механізмах не виявлено;

- висновком експерта № 200 від 27.04.2020 року з проведення інженерно-транспортного дослідження відповідно до якого первинний контакт автомобіля ВАЗ 2103 д.н. НОМЕР_1 з пішоходом відбувся передньою правою його частиною, а саме правою частиною переднього бампера, правою частиною правого облицювання радіатора, передньою правою частиною капота кузова, потім контактування автомобіля з пішоходом відбулося задньою правою частиною капота кузова і переднім вітровим склом. Наїзд автомобіля на пішохода стався в межах смуги руху проїжджої частини в напрямку вул.. Островського.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ст.89 та ст.94 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведено повністю та суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує наступне.

Згідно з приписами ст.50 КК покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Загальні засади призначення покарання, визначені ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Окрім наведеного, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізан проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Суд зазначав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 15.10.2008 року) Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються позитивно, є пенсіонером, вчинив злочин вперше, щиро кається у вчиненому.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи морально-емоційне ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, його поведінку після вчинення правопорушення, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. Також, суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений

Речовий доказ, відповідно до ст.. 100 КПК України, слід повернути законному володільцю.

На підставі ст. 118 ч.1 п. 3 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати за проведення експертиз.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

У відповідності зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 слідуючі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ 21013 р/н НОМЕР_1 - повернути законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в розмірі: 1961 (одну тисячу дев`ятсот шістдесят одну) гривню 40 копійок за проведення експертиз на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Миколаївській області.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1