ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 18.12.2020 у кримінальному провадженні, внесеного 03.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001023, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигода, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, який раніше не був засудженим, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

03.09.2020, приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , знаходився біля будинку № 5, розташованого по вул. Ю. Кондратюка в м. Києві, де під заднім сидінням транспортного засобу легкового автомобіля марки «Subaru», моделі Legasy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , побачив прозорий крафт-пакет із порошкоподібною речовиною. Усвідомлюючи, що у даному крафт-пакеті може знаходитись психотропна речовина, у ОСОБА_2 відразу виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено-амфетаміну, для власного вживання без мети збуту. Піднявши з-під сидіння автомобіля зазначений крафт-пакет, у якому знаходилася порошкоподібна речовина, ОСОБА_2 , заховав його до передньої правої кишені штанів, в які був одягнений в той вечір, тим самим незаконно, безоплатно, придбав та почав зберігати при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін, для власного вживання без мети збуту. В подальшому, ОСОБА_2 , незаконно зберігаючи при собі вищевказану психотропну речовину, направився до місця проживання.

Цієї ж ночі, тобто 03.09.2020, близько 02 години 40 хвилин, ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених предметів чи речовин, ОСОБА_2 повідомив, що у правій передній кишені штанів, в які він одягнений, є прозорий крафт-пакет, із вмістом в ньому психотропної речовини, обіг якої обмежено-амфетаміну, який він незаконно, безоплатно придбав та зберігав, для власного вживання без мети збуту. Як наслідок, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких, цієї ж ночі, тобто 03.09.2020, приблизно о 04 годині 16 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Ю. Кондратюка, 5, у присутності двох, понятих, ОСОБА_2 , самостійно дістав із правої передньої кишені штанів та добровільно передав для вилучення працівникам поліції, незаконно придбану ним психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін, який останній незаконно, безоплатно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена в процесу огляду місця події та надана на дослідження порошкоподібна речовина, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін, вагою 0,191 грам.

Отже ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав.

21 грудня 2020 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у якому міститься клопотанням прокурора ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

Як видно з наданих матеріалів, до ОСОБА_2 не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення ним кримінального проступку.

Враховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 03.09.2020, приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля будинку №5 по вул. Ю. Кондратюка в м. Києві, де під заднім сидінням автомобіля марки «Subaru Legasy», д.н.з. НОМЕР_1 , побачив прозорий крафт-пакет із порошкоподібною речовиною. Усвідомлюючи, що у даному крафт-пакеті може знаходитись психотропна речовина, у ОСОБА_2 відразу виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено-амфетаміну, для власного вживання без мети збуту. Піднявши з-під сидіння автомобіля зазначений крафт-пакет, у якому знаходилася порошкоподібна речовина, ОСОБА_2 , заховав його до передньої правої кишені штанів, в які був одягнений в той вечір, тим самим незаконно, безоплатно, придбав та почав зберігати при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін, для власного вживання без мети збуту. В подальшому, ОСОБА_2 , незаконно зберігаючи при собі вищевказану психотропну речовину, направився до місця проживання.

Цієї ж ночі, тобто 03.09.2020, близько 02 години 40 хвилин, ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених предметів чи речовин, ОСОБА_2 повідомив, що у правій передній кишені штанів, в які він одягнений, є прозорий крафт-пакет, із вмістом в ньому психотропної речовини, обіг якої обмежено-амфетаміну, який він незаконно, безоплатно придбав та зберігав, для власного вживання без мети збуту. Як наслідок, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких, цієї ж ночі, тобто 03.09.2020, приблизно о 04 годині 16 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Ю. Кондратюка, 5, у присутності двох, понятих, ОСОБА_2 , самостійно дістав із правої передньої кишені штанів та добровільно передав для вилучення працівникам поліції, незаконно придбану ним психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін, який останній незаконно, безоплатно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

У ході досудового розслідування встановлено, що вилучена у ході огляду місця події та надана на дослідження порошкоподібна речовина, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0, 191г.

Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

Суд вважає, що підстави застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності в обвинуваченого сталого матеріального стану, обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також п. 3, 5 ч. 3 ст. 76 КК України - працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання. Оскільки обвинувачений не працює, хоча має освіту, а залучення до праці створить процес позитивних змін, які відбуваються в особистості та створюють готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Також суд враховує, що матеріали справи містять довідку № 439730 від 11.12.2020, згідно з якою ОСОБА_2 , 1990 року народження, за даними облікової документації під наркотичним диспансерно-динамічним обліком перебуває з 11.03.2019 з діагнозом: Розлад психіки і поведінки внаслідок вживання стимуляторів, гостра інтоксикація.

Отже, застосування вказаних додаткових обов`язків та проходження відповідної пробаційної програми, яка передбачена для осіб, які засуджені до покарань не пов`язаних з позбавленням волі, надасть можливість ОСОБА_2 подолати шкідливі звички (вживання наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів), а також змінити прокримінальне мислення та попередити вчинення ним повторних злочинів.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-20/43367-МРВ від 04.12.2020 у сумі 1307 грн 60 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню зі ОСОБА_2 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема психотропну речовину - амфетамін, вагою 0,191 грам, яка міститься у пакунку № 3603842 та зберігається в сейфі службового кабінету № 509 Оболонського УП ГУНП в Луганській області, слід знищити.

Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 3, 5 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: на проведення експертизи № СЕ-19/111-20/43367-МРВ від 04.12.2020 у сумі 1307 грн 60 коп. стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави.

Речові докази: психотропна речовина - амфетамін, вагою 0,191 грам, який міститься у пакунку № 3603842 та зберігається в сейфі службового кабінету № 509 Оболонського УП ГУНП в Луганській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1