справа № 399/746/20
провадження № 1-кп/399/71/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року смт Онуфріївка Кіровоградської області
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Онуфріївка Кіровоградської області кримінальне провадження №0000231 від 31.07.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яні Потоки, Кременчуцького району, Полтавської області, українця, громадянина України, неодруженого, з професійно - технічною освітою, непрацюючого, не маючого на утриманні малолітніх чи не повнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
встановив:

ОСОБА_4 вчинив злочин проти власності за наступних обставин.
Обвинувачений ОСОБА_4 12 липня 2020 року, приблизно о 17.00 годинi, з метою вчинення крадiжки чужого майна прийшов до домоволодiння, належного ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 Реалiзовуючи свiй злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 шляхом вiльного доступу зi сторони вулицi пройшов на територiю домоволодiння по АДРЕСА_2 , де iз застосуванням фiзичноiї сили пошкодив шибку скла вiкна будiвлi вказаного будинку, пiсля чого через утворений внаслiдок цього отвiр у вiкнi проник в середину примiщення будинку вказаного домоволодiння, звiдки таємно викрав належну ОСОБА_6 чавунну плиту на двi конфорки до печi пiд тверде паливо, вартiстю з урахуванням зносу 550 гривень, після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , таємно викравши чуже майно з проникненням у житло (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статтi 185 Кримiнального кодексу України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю і підтвердив обставини скоєння злочину, які викладені в обвинувальному акті та встановлені судом, пояснивши, що дійсно він 12.07.2020 року приблизно о 17.00 годинi прийшов до домоволодiння, належного ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_3 . Шляхом вiльного доступу зi сторони вулицi пройшов на територiю домоволодiння по АДРЕСА_3 , де iз застосуванням фiзичноiї сили вибив шибку скла вiкна будiвлi вказаного будинку, пiсля чого через утворений внаслiдок цього отвiр у вiкнi проник в середину примiщення будинку вказаного домоволодiння, звiдки таємно викрав належну чавунну плиту на двi конфорки до печi пiд тверде паливо. Вину у скоєному визнав повністю. Щиро кається. Добровільно відшкодував завданий збиток.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином. Однак завчасно надав до суду заяву в якій просив підготовче засідання та судовий розгляд кримінального провадження № 0000231 від 31.07.2020 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України без його участі. Крім того, у даній заяві зазначив, що не заперечує проти скороченого розгляду відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Просить винести вирок відповідно до кримінального закону України.
Учасники судового провадження не оспорювали докази щодо обставин вчинення обвинуваченим встановленого судом злочину та не заперечували визнати недоцільним дослідження цих доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і їх позиція є добровільною, і сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обстави в апеляційному порядку.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , шляхом вiльного доступу зi сторони вулицi пройшов на територiю домоволодiння по АДРЕСА_2 , де iз застосуванням фiзичноiї сили вибив шибку скла вiкна будiвлi вказаного будинку, пiсля чого через утворений внаслiдок цього отвiр у вiкнi проник в середину примiщення будинку вказаного домоволодiння, звiдки таємно викрав належну ОСОБА_6 чавунну плиту на двi конфорки до печi пiд тверде паливо, а тому суд його дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.
Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, доведена повністю.
Нормами ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжкого злочину.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, безробітній, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, також враховуються висновки органу пробації викладені у досудовій доповіді щодо обвинуваченого.
Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, заподіяної злочином.
Обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, - не встановлено.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання в межах санкції статті за вчинений ним злочин.
Враховуючи тяжкість злочину та особу винного, визнання обвинуваченим вини, відшкодування збитків потерпілому, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ - чавунна плита на двi конфорки до печi пiд тверде паливо вирішити згідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ - чавунну плиту на двi конфорки до печi пiд тверде паливо повернути власнику- потерпілому ОСОБА_8 .
Цивільний позов у справі не заявлено. Судові витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1