КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року, відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 у кримінальному провадженні № 0001017, що полягає у не розгляді його скарги від 16 грудня 2019 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вважати не пропущеним строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нову ухвалу, якою направити матеріали справи до суду першої інстанції для розгляду скарги по суті та вирішення питання підсудності цієї справи Подільському районному суду м. Києва з урахуванням факту причетності до вчинення злочинів судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , шляхом подання головою Подільського районного суду м. Києва до Київського апеляційного суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилається на те, що слідчий суддя спотворює дійсні обставини, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою. Так слідчий суддя посилається на те, що апелянт, нібито, просить прокурора змінити підслідність та, нібито, оскаржував процесуальні рішення, а тому на думку слідчого судді чинним КПК України не передбачено обов`язку прокурора відповісти (здійснити процесуальне реагування), та що, нібито, оскаржуваний вид бездіяльності не підлягає оскарженню та, нібито, не входить до переліку положень ч. 1 ст. 303 КПК України.
Натомість, на переконання апелянта, слідчим суддею було знехтуване та проігноровано той факт, що апелянт звернувся до прокурора, перш за все, зі скаргою щодо порушення розумних строків у порядку передбаченому ст. 308 КПК України, і прокурор припустив бездіяльність, оскільки ч. 2 ст. 308 КПК України передбачена імперативна норма, яка полягає в обов`язку прокурора розглянути скаргу протягом трьох днів з моменту її отримання та невідкладно повідомити особу, що подала скаргу, про результати розгляду скарги. Інші ж вимоги, про які йде мова у скарзі, заявленій прокурору, та на які посилається слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, є похідними від основних вимог щодо застосування заходів прокурорського реагування з метою забезпечення дотримання розумних строків слідчими Подільського УП ГУ НП у м. Києві.
Також ОСОБА_5 вказує на те, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що за скаргою вже було відкрите провадження і повторно вирішувати це питання через рік після отримання скарги слідчий суддя вже не мала права.
Апелянт зауважує на тому, що він неодноразово письмово звертався до суду з вимогами забезпечення розгляду його скарг та просив звернутися до Київського апеляційного суду з поданням про зміну підсудності до іншого суду, оскільки в цих кримінальних провадженнях мова йдеться про причетність до вчинення злочинів суддею Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_6 . Вважає, що право апелянта на судовий захист вже грубо порушено, оскільки протягом року скарга не розглядалася і процесуальний строк, передбачений ст. 306 КПК України, вже перевищений більше ніж в 100 разів.
Одночасно ОСОБА_5 подане клопотання про поновлення строку, в якому ОСОБА_5 зазначає, що копію ухвали від 21 грудня 2020 року він отримав тільки 5 січня 2021 року, що підтверджується відповідною розпискою. Ухвала винесена без його виклику, а, відтак, вважає, що, в разі пропуску строку, такий строк пропущений з поважних причин, а тому просить вважати не пропущеним строк.

ОСОБА_5 та прокурор, повідомлені про день та час розгляду скарги у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомили. З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Щодо строку оскарження ухвали слідчого судді, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Проте, згідно з положеннями ч. 3 вказаної статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до матеріалів судового провадження ухвала слідчого судді, яка наразі оскаржується, постановлена за відсутності особи, яка подала скаргу.
Копія ухвали ОСОБА_5 отримана 5 січня 2021 року, що підтверджується відповідною розпискою, наявною у матеріалах справи (ас. 13), тобто, ухвала отримана поза межами строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга ОСОБА_5 подана, згідно зі штемпелем Київського апеляційного суду, 13 січня 2021 року (ас. 14).
За таких обставин, на думку колегії суддів, апелянтом строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст.. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу

Згідно ст.. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Разом з тим, на думку колегії суддів, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вище вказаних вимог закону.

Так згідно з матеріалами судового провадження, 16 грудня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до керівника київської місцевої прокуратури № 7 зі скаргою, в якій просив визначити підсудність кримінального провадження за ТУ ДБР, розташованого у м. Києві; про порушення строків розслідування кримінального провадження, оскільки протягом 16 місяців зовсім не розслідується кримінальне провадження, розглянути скаргу в порядку ст. 308 КПК України; у разі закриття кримінального провадження повідомити його, надавши копію відповідної постанови; у разі наявності такої постанови, скасувати її (ас. 2).

У зв`язку з неотриманням відповіді на свою скаргу, у тому числі, щодо недотримання розумних строків проведення досудового розслідування, ОСОБА_5 звернувся зі скаргою до слідчого судді, в якій просив зобов`язати прокурора розглянути його скаргу, подану у порядку, передбаченому ст. 308 КПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження слідчий суддя послався на те, що відповідно до поданої скарги від 16 грудня 2020 року, ОСОБА_5 фактично оскаржував процесуальне рішення у кримінальному провадженні про зміну його підслідності та просив змінити підсудність кримінального провадження ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, а КПК України не передбачає обов`язку прокурора відповісти (здійснити процесуальне реагування) на заяву (скаргу) про зміну підслідності, подану у кримінальному провадженні. Відповідно, оскаржуваний вид бездіяльності (нездійснення розгляду заяви про зміну підслідності кримінального провадження) не належить до предмета оскарження відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України.

Однак, на переконання колегії суддів, вказаний висновок слідчого судді є помилковим та не ґрунтується на матеріалах судового провадження, оскільки зі змісту скарги ОСОБА_5 вбачається, що ним у скарзі, поданій прокурору, ставилось питання не тільки про зміну підсудності кримінального провадження, а й порушення розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.
Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, у тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З огляду на те, що прокурор зобов`язаний розглянути скаргу щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, повідомивши невідкладно письмово особу, яка подала скаргу, про результати її розгляду, бездіяльність прокурора щодо нерозгляду скарги у встановлений законом строк підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно ж до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на те, що ОСОБА_5 , серед іншого, оскаржується бездіяльність прокурора щодо нерозгляду його скарги про недотримання розумних строків досудового розслідування, то така бездіяльність може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України, що залишилось поза увагою слідчого судді, і в цій частині апеляційна скарга ОСОБА_5 є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про вирішення питання зміни підсудності його скарги, то в цій частині апеляційні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки питання зміни підсудності скарги вирішується в іншому процесуальному порядку, а, відтак, в цій частині апеляційні вимоги ОСОБА_5 до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 у кримінальному провадженні № 0001017, що полягає у не розгляді його скарги від 16 грудня 2019 року, - скасувати, призначити новий розгляд скарги ОСОБА_5 в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3