Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/758/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаської області, громадянину України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм у ПрАТ «Миронівська птахофабрика», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.2 ст.125 КК України
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 06.08.2020 по 04.10.2020 включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №1 2020 25 від 07.06.2020 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.125 КК України.

Під час судового розгляду процесуальним прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 строком на 60 діб, оскільки строк тримання його під вартою закінчується 06.08.2020, мотивуючи тим, що ризики, які слугували підставою для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, не зменшилися. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому під тягарем відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення він може залишити місце проживання та переховуватись від суду, а також може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому є всі підстави в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 серпня 2020 року, зокрема, стосовно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 06.08.2020 по 04.10.2020 включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 , опинившись на волі, може переховуватися від суду, перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, незаконно впливати на потерпілих і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, на що вказують характер протиправних дій, мотиви, за яких обвинувачений ОСОБА_9 вчинив дії, що ставляться йому в провину.
Крім того у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку.
Також, суд прийшов до переконливого висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити, а обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, є недостатніми для запобігання встановленим ризикам, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт в період часу з 21:00 год. до 06:00 год.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що в своєму клопотанні прокурор посилається на положення ст. 331 КПК України. Дана норма застосовується лише на стадії судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання, оскільки ст. 331 КПК України віднесена до глави 28 «Судовий розгляду». Крім того, до клопотання не долучені копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, що не відповідає вимогам ч. З ст. 184 КПК України, а копія цього клопотання прокурора взагалі не вручалася обвинуваченому ОСОБА_8 , що суперечить ч. 2 ст. 184 КПК України, та порушує право на захист останнього.

Зазначивши про існування вказаних ризиків, суд взагалі не мотивував рішення в цій частині та не вказав підстав для такого висновку, а тому такі висновки є припущеннями. Відповідно до обвинувального акту, досудове розслідування проводилося у кримінальному провадженні № 0000323 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України, як замах на вбивство двох і більше осіб. За вказаною кваліфікацією підозрюваному ОСОБА_8 під час досудового розслідування 07 червня 2020 року слідчим суддею було обрано, а 06 липня 2020 року було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 серпня 2020 року. Постановою слідчого від 22 липня 2020 року дії ОСОБА_8 перекваліфіковані з ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 121,ч.2ст. 125 КК України, а 23 червня 2020 року йому повідомлено про зміну підозри на ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, тобто з більш тяжкого на менш тяжке кримінальне правопорушення. За новою підозрою ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, через своїх родичів частково відшкодував потерпілим заподіяну шкоду та готовий відшкодувати її в повному обсязі. Вказане свідчить про те, що обвинувачений виявив готовність нести кримінальну відповідальність за скоєне та критично ставиться до своїх дій. Зазначені обставиш не заперечувалися прокурором в суді та фактично свідчать про відсутність у обвинуваченого наміру впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від суду та вчиняти якісь інші кримінальні правопорушення. Проте, з клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що прокурор обґрунтовує тими ж самими доводами, які раніше вже були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу за попередньою кваліфікацією (ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України).

На відстоювання своєї позиції щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу - домашнього арешту, суду стороною захисту надані матеріали, які приєднані до матеріалів справи, згідно яких обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , де характеризується виключно з позитивної сторони, має міцні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Одружений, має родину, має постійне місце роботи, на обліках в нарколога, психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Крім того, на спростування позиції прокурора, стороною захисту наведені наступні аргументи, які не враховані судом, а саме, що події відбувалися за місцем проживання обвинуваченого, куди потерпілі прибули для з`ясування його сімейних відносин. Перед цим, потерпілий ОСОБА_10 по телефону погрожував ОСОБА_8 фізичною розправою. Дана обставина підтверджується, зокрема рапортом чергового Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП України в Черкаській області від 06 червня 2020 року, зареєстрованого за № 2716, згідно якого від ОСОБА_8 по лінії «102» об 19 год. 57 хв. 06 червня 2020 року надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_10 погрожував фізичною розправою або вбивством та через тридцять хвилин «прийде та почне вбивати». Крім того, при з`ясуванні сімейних відносин обвинуваченого, потерпілі перебували в стані алкогольного сп`яніння. Здійснили напад на обвинуваченого, заподіявши останньому тілесні ушкодження, що підтверджується наданою стороною захисту медичною довідкою. Обороняючись від нападників в приквартиному тамбурі своєї власної квартири обвинувачений ОСОБА_8 був збитий з ніг, впав на підлогу тамбуру і в лежачому положенні вийняв із кишені куртки складний кнопковий (перочинний) ніж, відкривши який став ним безпорядно відмахуватися в неосвітленому приквартирному тамбурі від нападників. Тобто, за таких обставин, а саме: знаходження ОСОБА_8 в себе дома у вечірній час, та перебуваючи в стані оборони (наявної, необхідної чи уявної це питання судового розгляду), хаотичний, нецілеспрямований характер заподіяння тілесних ушкоджень нападникам не може свідчити про правильність кваліфікації його дій, за ч. 1 ст. 121 КК України - як умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень. Разом з тим, в клопотанні прокурора вказано про неможливості застосування ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів через невизнання своєї вини, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121 ч. 2 ст. 125 КК України. Проте такі доводи прокурора спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 в суді та даними протоколу його допиту, як підозрюваного за зміненим обвинуваченням від 23 липня 2020 року, згідно яких ОСОБА_8 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід , обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 11 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції при проведенні підготовчого судового засідання дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .
Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкції якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 , опинившись на волі, може переховуватися від суду, перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, незаконно впливати на потерпілих і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, на що вказують характер протиправних дій, мотиви, за яких обвинувачений ОСОБА_9 вчинив дії, що ставляться йому в провину.

З урахуванням наведеного підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи захисника в апеляційній скарзі з приводу того, що постановою слідчого від 22 липня 2020 року дії ОСОБА_8 перекваліфіковані з ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 121,ч.2ст. 125 КК України, а 23 червня 2020 року йому повідомлено про зміну підозри на ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, тобто з більш тяжкого на менш тяжке кримінальне правопорушення, та за новою підозрою ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, через своїх родичів частково відшкодував потерпілим заподіяну шкоду та готовий відшкодувати її в повному обсязі та виявив готовність нести кримінальну відповідальність за скоєне та критично ставиться до своїх дій, не заслуговують на увагу, оскільки факт перекваліфікації кримінального правопорушення на ч.1 ст.121 КК України, тобто на злочин, який відноситься до категорії тяжких, ні яким чином не впливає на обґрунтованість ризиків та не зменшує їх.

Крім того, враховуючи вище викладене, доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 з приводу недоведеності наявності ризиків є необґрунтованими та безпідставними.

На переконання колегії суддів навіть із врахуванням того, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , де характеризується виключно з позитивної сторони, має міцні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності притягується вперше, одружений, має родину, має постійне місце роботи, на обліках в нарколога, психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Крім того, доведеність ризиків їх наявність та не зменшення, правильно встановлено судом першої інстанції в своїй ухвалі, з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Також, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою ним та його захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Колегія суддів при цьому також вважає правильним, що суд оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства не визначив заставу.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 від 06.08.2020, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 06.08.2020 по 04.10.2020 включно - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11 Ремез