Справа №127/475/21
Провадження №1-кс/127/184/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого на посаді майстра в ДП "Гайсинський лісгосп", не судимого, у межах кримінального провадження № 0000384 від 07.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 11.01.2021 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 від 07.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 08 години 50 хвилин 07.11.2020 водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі в напрямку вул. Південної, що у м. Гайсин Вінницької області, наближаючись до перехрестя з круговим рухом, не надавши переваги в русі водієві ОСОБА_8 , який керував технічно-справним мотоциклом «Forte», державний номерний знак НОМЕР_2 і який рухався по круговому перехресті, допустив зіткнення з останнім.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був доставлений до лікувального закладу, де від отриманих тілесних ушкоджень помер .
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , працюючий майстром лісу на ДП «Гайсинське лісове господарство», раніше не судимий.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 07.11.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; висновком судово-медичної експертизи № 133 від 04.12.2020; висновком експертизи технічного стану № 818 від 20.11.2020; висновком експертизи технічного стану № 819 від 20.11.2020; висновком судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи № 859 від 24.11.2020; протоколом перегляду відеозапису; показами підозрюваного ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Підозрюваний раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху та на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди був позбавлений права керування транспортними засобами. Тому це дає слідству підстави вважати, що підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на ухилення та переховування від органів досудового слідства та суду, вплив на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також перешкоджання кримінальному провадженню інших шляхом.
Таким чином, існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На підставі вищевикладеного та беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, а також те, що внаслідок даного кримінального правопорушення загинула людина, наявності вище перелічених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На підставі вищевикладеного, слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, заперечення на клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисників, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 07.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
29.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладеного у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за який законом передбачено максимальна міра покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює офіційно на посаді майстра охорони лісу обходу №5 Басаличівського лісництва ДП «Гайсинський лісгосп», що в свою чергу свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів, є раніше не судимою особою. Крім того, підозрюваний зі слідством співпрацює, завдану шкоду відшкодовує, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія розписки.
Твердження сторони обвинувачення відносно того, що ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування, так як підозрюваний не з`явився до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області для обрання міри запобіжного заходу на 31.12.2020, суд сприймає критично, оскільки воно спростовується відповіддю на запит від 04.01.2021 від КНП «Гайсинська цернтральна районна лікарня Гайсинської районної ради», відповідно до якої ОСОБА_4 30.12.2020 був госпіталізований до травматичного відділення з діагнозом «нестабільна стенокардія».
На думку суду, сама тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 183 ч. 2 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;
2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;
6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочину, за який законом передбачає максимальну міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, хоча підозрюваний ОСОБА_4 і є раніше не судомою особою. Однак, органами досудового розслідування не надано до суду жодного доказу, який свідчив про те, що підозрюваний дійсно переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Наведене свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 хоч і відноситься до кола осіб визначених ст. 183 ч. 2 КПК України, проте враховуючи наявність у підозрюваного соціальних зв`язків, характеристику особи підозрюваного та його ставлення до скоєного, суд приходить до висновку, що до останнього не є доцільним застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 01 березня 2021 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із Вінницької областібез дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або роботи.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 01.03.2021.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя