У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.07.2020 Справа №607/11903/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 08 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 щодо зобов`язання слідчих в кримінальному провадженні №0000304 звернутися до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про призначення повторної судово-трасологічної експертизи, а також він просить призначити повторну судово-трасологічну експертизу, -

встановив:
Адвокат ОСОБА_4 звернувся в інтересах потерпілої ОСОБА_5 зі скаргою на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 08 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання.

В обґрунтуванні скарги зазначено, що в провадженні слідчих відділу з розслідування дорожньо-транспо пригод СУ ГУНП в Тернопільській області (старший групи слідчих - ста слідчий ОСОБА_3 ) є кримінальне провадження №00 внесене 08.09.2019 р. до ЄРДР за ч.2 ст.286 КК України, за фактом дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 13 год. 50 хв. 08.09.2019 р. на автомобільній дорозі, що веде із Козови до Зборова, між селами Олесине та Вимислівка Козівського району Тернопільської області, під час якої сталося блок зіткнення автомобілів марки "ВАЗ-2110" д.р.н. НОМЕР_1 та "TOYOTA І CRUISER-200" д.р.н. НОМЕР_2 , унаслідок якого загинув водій автомобіля 'ВАЗ - 2110" д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 .

У кримінальному провадженні за поданням слідчого слідчим суддею бул призначена судово-трасологічна експертиза на вирішення якої були поставлені відповідні питання.

З висновку судового експерта сектору автотехнічних досліджень відділу автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Тернопільського науково-дослідженого експертно-криміналістичног центру МВС України ОСОБА_7 від 07.11.2019 р. за №4.Є 519/19, який провів зазначену експертизу, убачається, що зіткнення транспортни засобів «ВАЗ-2110» д.р.н. НОМЕР_1 та «TOYOTA LAND CRUISER-200» д.р.н. НОМЕР_2 , відбулось у поперечному напрямку відносно елементів проїзної частини дороги - на смузі руху до смт.Козова поблизу роздільної вузької суцільної лінії 1.1 п.34.1 ПДР України, тобто на смузі руху автомобіля TOYOTA, у повздовжньому напрямку - на відстані переднього звісу автомобіля ВАЗ-2110 від закінчення слідів гальмування його коліс, зафіксованих в протоколі огляд місця дорожньо-транспортної пригоди під умовними позначеннями №1 та №6.

Вказаний висновок експерта є сумнівним, таким, у якому мотивувальна частина та його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Підставно не погоджуючись з вищевказаним висновком мною в адрес слідчого було подане клопотання про призначення повторної судово-трасологічної експертизи у данному кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладених обставин, що експерт ОСОБА_7 дав неповний та недостовірний висновок експерта у кримінальному провадженні яке у відповідності вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, а тому у відповідності вимог КПК, я, як представник потерпілої загинувшого під час ДТП ОСОБА_6 надав клопотання щодо призначення та проведення повторної судово-трасологічної експертизи у даному кримінальному провадженні, яку слід провести в іншій експертній установі, а саме у Львівському НДІ судових експертиз.

Виконуючи постанову слідчого про призначення повторної транспортно- трасологічної експертизи експерт Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_8 без відома та згоди слідчого скорегував постанову про призначення повторної експертизи, що привело до того, Що висновок експерта втратив доказову базу на яку очікував слідчий.

Зазначена мотивація та дії експерта з урахуванням фактичних обставин справи виявились такими, що не вирішили питання, яке ставилось слідчим на вирішення такої експертизи. Крім цього зазначено, що висновок експерта від 22.05.2020 р. як і попередній є сумнівним:

з приводу не встановлення об`єктивного місця розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги у момент зіткнення; взаємного положення повздовжніх осей транспортних засобів в момент зіткнення. Зокрема, експертом по суті підтверджено попередній висновок, який як зазначено вище є сумнівним з приводу істотного заниження ширини автомобіля «ВАЗ-2110». Взяття експертом за основу, що автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER-200» перед зіткненням їхав по своїй смузі руху є невмотивованим, виходячи із вищевказаних накладень на автомобілях в момент зіткнення та неправильного відображення експертом за схемі руху даного автомобіля після зіткнення до зупинки.

Зазначене убачається з схеми доданої до протоколу огляду місця події, фото з місця ДТП, а також із простого розрахунку (0,5-0,28=0,22 (м).

Слід зауважити, що висновки експерта про те, що в момент первинного контакту під час ДТП мало місце зустрічне блокуючи зіткнення під кутом 175...178 градусів з контактуванням в первинний момент ДТП частин і деталей передньої частини автомобіля ВАЗ 2110 д.р.н. НОМЕР_2 з частинами і деталями передньої частини автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER-200» д.р.н. НОМЕР_2 та «ВАЗ-2110» д.р.н. НОМЕР_1 з подальшою константацією, що місце зіткнення мало місце повністю за смузі руху автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER-200» д.р.н. НОМЕР_2 та є сумнівним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справ виходячи з даних огляду місця події.

Крім того, експерт виготовляючи масштабну схему зменшивши віддаль між осями даного транспортного засобу, вписав його розворот у межі проїзної частини, тоді як на схемі та фото явно убачається, що розворот з закиданням даного транспортного засобу мав місце з захватом лівої обочини у напрямку руху автомобіля ВАЗ 2110.

Із зазначеного убачається, що ці обставини та факти вплинули на неаргументований та помилковий висновок експерта. 10 липня 2020 року мною у слідчого наручно отримано супровідний лист за №Б-53/9/4-2020 від 08 липня 2020 року з екземпляром постанови слідчого від 08 липня 2020 року про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання.

Крім цього Адвокат ОСОБА_4 зазначає що мотація слідчого базується на безпеідставності поданого клопотання. Зазначена мотивація слідчого є помилкова та безпідставна. Зокрема, помилковість дій убачається в тому, що він порахував кримінальне-процесуальне законодавство за кримінальне, тобто процесуальне право за матеріальне, що є не допустимим. Слід зазначити, що слідчий замість того, щоб розслідувати кримінальне провадження вдався до ревізії КПК, що є також недопустим.

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явився будучи повідомленим про час і дату розгляду скарги в порядку ст. 135 КПК України,тим самим не скориставшись своїм правом на відстоювання правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Слідчий ОСОБА_3 пояснив, що заперечує з приводу скарги вказавши на її формальність на необґрунтованість посилаючись на мотиви зазначені в оскаржуваній постанові.

В постанові старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільскій області ОСОБА_3 від 08 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 від 06 липня 2020 року зазначено наступне: «Мною, старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 у складі групи слідчих проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000304 від 08.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В ході розслідування встановлено, що 08 вересня 2019 року біля 13 год. 50 хв., на 20 км.+500 м., автодороги сполученням «Козова-Зборів», поблизу с. Вимислівка, Козівського району, Тернопільської області, відбулося зіткнення автомобіля «TOYOTA-LAND-CRUISER-200» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який рухався з трьома пасажирами в напрямку смт. Козова та автомобіля «ВАЗ-2110» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який без пасажирів рухався у зустрічному напрямку (до м. Зборів).

Внаслідок зіткнення транспортних засобів водій автомобіля «ВАЗ-2110» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , від отриманих травм помер після його доставлення швидкою допомогою до Козівської ЦРЛ. 06.07.2020 в порядку ст. 56, 58 КПК України із клопотанням звернувся представник потерпілої, адвокат ОСОБА_4 в якому просить провести ряд слідчих дій та призначити повторну судово-трасологічну експеризу.

В ході розгляду було встановлено, що адвокат ОСОБА_4 у своєму клопотанні стверджує, що до зіткнення автомобіль «ВАЗ-2110» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 рухався із допустимою швидкістю, а водій автомобіля «TOYOTA-LAND-CRUISER-200» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 перевищив допустиму швидкість на даній ділянці дороги та рухався зустрічною смугою руху, хоча це твердження є суб`єктивним і на даний час нічим не підтвердженим та не обґрунтованим.

Далі адвокат ОСОБА_4 стверджує, що висновок судово транспортно-трасологічної експертизи № 4.6-519/19 від 07.11.2019, який був виконаний експертом Тернопільського НДЕКЦ МВС України, є сумнівним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи це, орган досудового розслідування розглянув та задовільнив клопотання подане адвокатом ОСОБА_4 про призначення повторної експертизи, та виніс постанову про призначив повторної судово транспортно-трасологічної експертизи та доручив її проведення Львівському НДІСЕ.

Ознайомившись із висновком транспортно-трасологічної експертизи, яку виконав експерт Львівського НДІСЕ №6910 від 22.05.2020, що підтвердив висновок транспортно-трасологічної експертизи Тернопільського НДЕНКЦ, адвокат ОСОБА_10 із ним також не погодився та у вищевказаному клопотанні стверджує, що експерт Львівського НДІСЕ у висновку змінив призначену повторну експертизу на первинну з мотивів, щоб спростити, скоротити собі роботу, а не повно та об`єктивно досліджувати обставини справи та надавати відповідний висновок експерта, хоча у вступні частині висновку експерт зазначив (як ствердив у клопотанні і сам ОСОБА_4 ), що діючим КПК України не передбачено проведення повторних експертиз та посилаючись на п.4.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом Міністерства юстиції №53/5 від 08.10.1998 р., згідно якої, у разі коли призначена первинна, додаткова, повторна або комплексна експертиза за процесом дослідження чи наданими об`єктами не є такою по суті, керівник експертної установи організовує проведення відповідної експертизи, а у вступній частині висновку зазначаються мотиви зміни її процесуального визначення відповідно до законодавства, а також дав відповіді на всі поставлені запитання у постанові.

Далі адвокат ОСОБА_4 звертає увагу на те, кримінальне провадження було внесено до ЄРДР до 04.10.2019 р., тобто до часу, коли законодавець поновив право слідчого та прокурора призначати проведення експертиз у кримінальному провадженні, то є підстави вважати, що слідчим помилково виніс дану постанову, а не звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді, та те що експерт не дотримався вимог КПК та інших нормативно правових актів та прийняв до виконання постанову про призначення повторної експертизи винесеної не уповноваженою особою, слідчим, а не слідчим суддею, а також зазначив, що з вимог ст.242 КПК України вбачається ( в ред. Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону; в редакції Закону № 187-IX від 04.10.2019 р.), що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244.

Вищенаведене твердження є хибним трактуванням Законів України та норм КПК України, так як відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства № 187-IX від 04.10.2019 р. (опублікований 16.10.2019), ст. 242 КПК України говорить, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до чинного Кримінально процесуального кодексу, сторонами кримінального провадження є слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник, підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники, а тому дана постанова була винесена уповноваженою особою.

Також, адвокат ОСОБА_4 звертає увагу на те, що у (Законі № 2147-VIII від 03.10.2017 зазначено, що зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону). Так, даний Закон має назву «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» і ніякого відношення до кримінального законодавства він не має, а у розділу 4 визначається «Перегляд судових рішень» і даний розділу, пункту 4 взагалі, а тим більше параграфу 2 не має.

Одночасно із цим звертає увагу на те, що ст. 58 Конституції України, закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Також відповідно до ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі і - це стосується тільки відповідальності особи, а не допустимості доказів чи взагалі норм КПК України.

Далі, адвокат ОСОБА_4 у своєму клопотанні говорить, що висновок транспортно-трасологічної експертизи № 6910, також є сумнівним у зв`язку із тим, що експерт підтверджує попередній висновок, також те, що автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER-200» перед зіткненням їхав по своїй смузі руху і що зіткнення відбулося повністю за смузі руху автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER-200» д.р.н. НОМЕР_2 , хоча ці його доводи нічим не обґрунтовані окрім незрозумілих фраз та висловів, так як при написанні експертизи, експерт Львівського НДІС не використовував висновок попередньої транспортно-трасологічної експертизи, а опирався на всі дані, які отримав під час безпосереднього огляду транспортних засобів та дослідження матеріалів кримінального провадження.

Отже, представник потерпілих, адвокат ОСОБА_4 просить звернутися з клопотанням до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про призначення повторної судово-трасологічної експертизи (на повторну експертизу ставляться питання такі ж самі, як і на первинну, а не інші, як вказано у клопотанні) і клопотати у слідчого судді, що є безпідставним так як, слідчий як сторона кримінального провадження вправі самостійно винести постанову про призначення експертизи, і з повним та об`єктивним викладенням фактичних обставин справи, про постановку перед повторною судово-трасологічною експертизою таких запитань:

- «яким було взаємне розташування транспортних засобів «TOYOTA LAND CRUISER-200» д.р.н. НОМЕР_2 та «ВАЗ-2110» д.р.н. НОМЕР_1 та їх розташування відносно елементів дороги на момент первинного контакту при зіткненні», на яке вже дано відповідь у висновках експертиз № 4.6-519/19 від 07.11.2019, який був виконаний експертом Тернопільського НДЕКЦ МВС України та №6910 від 22.05.2020, що виконаний експертом Львівського НДІСЕ;

- «чи мало б місце зіткнення транспортних засобів «TOYOTA LAND CRUISER-200» д.р.н. НОМЕР_2 та «ВАЗ-2110» д.р.н. НОМЕР_1 з накладенням при зіткненні передньої лівої частини автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER-200» д.р.н. НОМЕР_2 до 0,5-0,6 (м) на ліву передню частину автомобіля «ВАЗ-2110» д.р.н. НОМЕР_1 , коли б автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER-200» д.р.н. НОМЕР_2 їдучи паралельно до суцільної лінії дорожньої розмітки не пересік би її на віддаль до 30-40 см, чи не їхав би дещо під кутом, уїжджаючи з зустрічної смуги на праву сторону дороги», що не відноситься до компетенції експерта трасолога.

- «чи є науково та методично обґрунтованими вищевказані висновки експертів у даному кримінальному провадженні щодо розташування автомобілів «TOYOTA LAND CRUISER-200» д.р.н. НОМЕР_2 та «ВАЗ-2110» д.р.н. НОМЕР_1 у момент первинного контакту на місці ДТП», що є правовим питанням, і експерт не може давати цьому оцінку.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_4 просить звернутися до слідчого судді із клопотанням про призначення повторної судово-трасологічної експертизи, що не відповідає нормам КПК України, не надав об`єктивних даних, які б ставили під сумнів висновки експертів № 4.6-519/19 від 07.11.2019 та №6910 від 22.05.2020, а також просить поставити питання, які не відносяться до компетенції експерта в галузі судово транспортно-трасологічних експертиз».

Заслухавши доводи слідчого, ознайомившись із скаргою та матеріалами долученими до неї, дослідивши оскаржувану постанову від 08 липня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В порядку п.7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 08 липня 2020 року відмолено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 щодо зобов`язання слідчих в кримінальному провадженні №0000304 звернутися до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про призначення повторної судово-трасологічної експертизи.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 22 КПК України закріплено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя встановив, що постанова старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 08 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання складається з:

1) вступної частини, яка містить відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка містить відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка містить відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови, тобто відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України

Крім цього встановлено, що клопотання адвоката ОСОБА_4 від 06 липня 2020 року про звернення до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про призначення повторної судово-трасологічної експертизи, вирішено в порядку ст. 220 КПК України шляхом винесення вмотивованої постанови в трьохденний строк.

Обставини зазначені у скарзі про невідповідність висновків експерта вимогам законодавства не беруться до уваги слідчим суддею, оскільки предметом оскарження відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України є рішення слідчого у формі постанови про відмову у задоволенні клопотання, а не висновок експерта.

У скарзі ОСОБА_4 зазначає що підставою для скасування постанови слідчого є те, що,. діючою нормою ст.242 КПК України прямо прописано, що у кримінальному провадженні відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстру досудових розслідувань після введення в дій цих змін ( пункт 4 § 2 розділу 4 Закону; в редакції Закону № 187-ІХ від 04.10.2019). То безспірним є факти, що слідчим допустився істотного порушення КПК при призначення повторної експертизи у Львівському НДІ судових експертиз Міністерства юстиції.

На думку слідчого судді скаржником не доведено обґрунтованих підстав вважати, що експерт не дотримався вимог КПК та інших нормативно правових актів та прийняв до виконання постанову про призначення повторної експертизи винесеної не уповноваженою особою, слідчим, а не слідчим суддею, оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства № 187-IX від 04.10.2019 р. (опублікований 16.10.2019), ст. 242 КПК України говорить, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Крім цього із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що адвокат ОСОБА_4 просить звернутися з клопотанням до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про призначення повторної судово-трасологічної експертизи, однак на думку слідчого судді слідчий, як сторона кримінального провадження вправі самостійно винести постанову про призначення експертизи, тому доцільно було б звернутись до слідчого із клопотанням про призначення експертизи а у разі відмови у такому клопотанні оскаржувати його до суду.

Проаналізувавши наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що доводи зазначені у скарзі спростовуються запереченнями слідчого та мотивами зазначеними у постанові старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 08 липня 2020 року.

На підставі ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Беручи до уваги вищевикладене приходжу до переконання про те, що скаржником не наведено достатніх підстав для скасування постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 08 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання, а оскаржувана постава винесена у відповідності до статей 110, 220 КПК України, отже в скарзі доцільно відмовити.

Крім того слідчий суддя вважає за доцільне роз`яснити, що відмова в задоволені скарги не позбавляє можливості повторного звернення із скаргою до суду.

Керуючись статтями 8, 55, 129 Конституції України, 3, 22, 28, 94, 110, 220, 242, 303- 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 про скасування постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 08 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 щодо зобов`язання слідчих в кримінальному провадженні №0000304 звернутися до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про призначення повторної судово-трасологічної експертизи, із вимогою призначити повторну судово-трасологічну експертизу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1