Провадження № 11-сс/4808/203/20
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2020 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

за участю прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання, застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 11 жовтня 2020 року включно без визначення розміру застави.

Обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що вважає ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави ОСОБА_8 та покладення на нього відповідних обов`язків необґрунтованою, незаконною внаслідок невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Посилається на встановлені органом досудового розслідування обставини кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_8 повідомлено про підозру. Зауважує, що таке кримінальне правопорушення у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, а максимальне покарання, з урахуванням положень ст. 15, 68 КК України, яке може бути призначене за його вчинення, становить 10 років позбавлення волі. Вказує, що, як правильно зазначено в ухвалі, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, що зазначив і слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або з погрозою його застосування. Стверджує, що разом з цим слідчий суддя, не беручи до уваги доводи прокурора про неможливість визначення ОСОБА_8 застави як альтернативи триманню під вартою, з урахуванням всіх обставин, того, що злочин є насильницьким та умисел був спрямований на позбавлення життя іншої людини, дійшов висновку про можливість визначення ОСОБА_8 застави - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням у разі її внесення відповідних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2020 року клопотання задоволено частково, застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 11 жовтня 2020 року включно з визначенням застави - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 210200 (двісті десять тисяч двісті) гривень.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного, слідчий суддя враховував практику Європейського суду з прав людини, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення. Слідчий суддя дійшов висновку, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання необхідно задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, і що саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу з мотивів, викладених у ній, вважає, що відносно ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважають, що слідчий суддя правильно дійшов висновку про необхідність визначення розміру альтернативного запобіжного заходу - застави. Підозрюваний також пояснив, що з часу звільнення його з-під варти у зв`язку з внесенням застави виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор висловив свою незгоду з ухвалою слідчого судді в частині застосування альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою - застави.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про наявність достатніх підстав для застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в суді першої інстанції знайшли своє підтвердження обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також підтвердження того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам. При цьому слідчим суддею враховано в повній мірі обставини згідно з ст. 178 КПК України.

Більше того, в цій частині жодних доводів чи заперечень прокурором в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду не наведено.

В той час, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За приписами ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, вирішуючи питання про можливість визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, у даному кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, в повній мірі врахував та оцінив у сукупності підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, наявність ризиків згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідність забезпечення мети застосування запобіжного заходу, дані, які характеризують особу підозрюваного, на що звертає увагу прокурор в апеляційній скарзі.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про можливість визначення застави, в повній мірі врахував обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_8 13 серпня 2020 року повідомлено про підозру (а.п. 26-26).

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 повідомлено про підозру, вчинено за таких обставин.

13 серпня 2020 року близько 00 год. 00. хв. ОСОБА_8 , знаходячись по вул. Василя Стуса, 28, в м. Івано-Франківську поруч із магазином «Живе пиво», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вирішив позбавити життя, тобто умисно вбити ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, взяв у руку ніж та почав наносити ним серію цілеспрямованих ударів потерпілому у життєво важливі ділянки тіла, а саме в область тулуба, шиї та голови чим спричинив потерпілому: 4 колото-різані рани на грудній клітці з ліва, одна з яких являється проникаючою (лівобічний гемоторакс) та різану рану шиї.

Однак, ОСОБА_8 завершити свій злочинний умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_11 не зміг, так як у конфлікт втрутилась дружина потерпілого ОСОБА_12 та припинила злочинні дії ОСОБА_8 .

У подальшому, потерпілого ОСОБА_11 було доставлено в реанімаційне відділення КНП «ОКЛ ІФ ОР» де йому було надано своєчасну медичну допомогу.

Таким чином, слідчий суддя врахував те, що злочин є насильницьким та умисел був спрямований на позбавлення життя іншої людини.

Слідчий суддя належним чином дослідив обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення ним цього кримінального правопорушення.

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, до клопотання було долучено витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000647 (а.п.4), копію рапорту (а.п. 5), копію протоколу огляду місця події (а.п. 6-9), копію довідки, виданої ОСОБА_11 (а.п. 10), копію довідки про стан сп`яніння ОСОБА_8 (а.п. 11), копії протоколів допиту свідка ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 (а.п. 12-14, 18-20), копію довідки, виданої ОСОБА_12 (а.п. 15), копію протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.п. 16-17), інші докази.

Слідчий суддя, оцінивши сукупність таких доказів щодо пред`явленої підозри, які підтверджують існування фактів та інформації, що можуть переконати об`єктивного спостерігача у вчиненні підозрюваним даного правопорушення, врахував їх в достатній мірі при вирішенні питання про можливість застосування до ОСОБА_8 застави як альтернативного запобіжного заходу тримання під вартою.

При цьому, слідчим суддею враховано тяжкість кримінального правопорушення та покарання, що загрожує відповідній особі у разі винуватим.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, а максимальне покарання, з урахуванням положень ст. 15, 68 КК України, яке може бути призначене за його вчинення, становить 10 років позбавлення волі.

Також, слідчий суддя зробивши висновок про те, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, перевірив можливість запобігання таким ризикам у випадку застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою - застави.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд першої інстанції, перевіряючи можливість визначення застави ОСОБА_8 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в повній мірі взяв до уваги відомості, що були відомі на час розгляду клопотання відносно особи підозрюваного: його вік, наявність місця проживання, те, що він одружений, раніше не судимий.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, також враховує відомості, які вбачаються з долучених під час апеляційного розгляду доказів про стан здоров`я ОСОБА_8 .

Суд апеляційної інстанції теж бере до уваги пояснення прокурора, який підтвердив що дійсно підозрюваний ОСОБА_8 з часу звільнення його з-під варти у зв`язку з внесенням застави виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на сукупність всіх обставин, встановлених під час розгляду клопотання та апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді про те, що застава як альтернативний запобіжний захід триманню під вартою буде достатньою для забезпечення виконання ОСОБА_8 як підозрюваним, покладених на нього обов`язків, та зможе забезпечити виконання завдань кримінального провадження.

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, що до особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину застава визначається у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд апеляційної інстанції погоджується з визначеним слідчим суддею розміром застави - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є помірним для ОСОБА_8 , оскільки він є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання, та обставин кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не знайшли своє підтвердження доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без альтернативного запобіжного заходу - застави.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвалу слідчого судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 176-178, 182, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2020 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5