Справа № 204/7722/19
Провадження № 1-кп/204/324/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2020 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-09 жовтня 2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 263, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
-09 серпня 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбутий строк 1 місяць, за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.10.2012 року, до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
-07 червня 2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі;
-22 серпня 2018 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України дане покарання поглинути вироком Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська від 07.06.2018 року до відбуття 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Звільнився з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області (№ 122) 14.06.2019 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та у жовтні 2019 року повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і повністю підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. У вчиненому розкаюється.
Від представника потерпілого TOВ «Омега» надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, зазначивши, що претензий матеріального характеру до обвинуваченого він не має, просить призначити покарання на розсуд суду. Не заперечував щодо проведення розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.68-77); протокол огляду від 18.10.2019 року, з фототаблицею (а.п.12-15); висновок експерта судово-товарознавчої експертизи № 2981 від 21.10.2019 року (а.п.38-42), звіт про фактичні затрати на проведення експертизи №2979 (а.п.37), постанови про визнання речовим доказом від 19.10.2019 року (а.п.16,32).
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на нетяжкий злочин, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість.
Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи, згідно наданого звіту про фактичні затрати на проведення експертизи.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання: два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку один рік - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи №2981 від 21.10.2019 року у розмірі 190 гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1