Справа № 183/5106/19
№ 1-кп/183/710/20

У Х В А Л А
09 вересня 2020 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, на теперішній час не змінились ризики, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу, які передбачені пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду. ОСОБА_3 не має стійких соціальних зв`язків, що може сприяти ухиленню від явки до суду.
Захисник обвинуваченого, в свою чергу, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки прокурором не надано жодного доказу наявності ризиків, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України. ОСОБА_3 раніше не судимий, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем служби, соціально адаптований, має батьків, постійне місце проживання, місце служби, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків. Крім того, є докази непричетності ОСОБА_3 до спричинення смерті потерпілого,. До ЄРДР внесені відомості за фактом спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень під час інкримінованих йому подій, триває досудове розслідування. Наявність тільки лише обґрунтованої підозри та тяжкість обвинувачення перестає бути підставою для тримання особи під вартою і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою. Враховуючи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відсутні також і підстави для утримання обвинуваченого під вартою, будь-які ризики не доведені прокурором.
Прокурор зазначив, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, в тому числі - особисте зобов`язання, в зв`язку з чим, просив суд відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволенні клопотання про продовження строку його тримання під вартою, підтримав клопотання захисника, просив суд змінити відносно нього запобіжний захід на особисте зобов`язання, зазначив, що він не має наміру переховуватися від суду, буде доводити свою непричетність у вчиненні злочину.
Захисник обвинуваченого просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, просив суд задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, що не є перешкодою для розгляду судом клопотань про продовження чи зміну запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
На підставі частин 1, 2 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження обвинувального акта.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосуванні запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, хову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України 1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Статтею 194 КПК України визначено, що 1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершений, судом не з`ясовані всі обставини, які мають значення для справи, не допитані всі свідки обвинувачення.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, є військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій, позитивно характеризується, соціально адаптований, має батьків, постійне місце проживання, місце служби, в той же час, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання від семи до десяти років, в звязку з чим, суд приходить до переконання, що з огляду на тяжкість обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, на теперішній час наявні ризики, які передбачені пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду.
Стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.
В зв`язку з наведеним, суд, враховуючи вказані вище обставини, особу обвинуваченого, обґрунтовану підозру та тяжкість обвинувачення, незворотність наслідків злочину - смерть людини, приходить до висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даний час не зможе забезпечити належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, в звязку з чим, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження, необхідно відмовити в задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу, клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України на особисте зобов`язання відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 06 листопада 2020 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1