Справа № 351/325/20
Провадження № 11-кп/4808/314/20
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді: ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю с/з ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2020 року щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, на утриманні нікого не має, громадянина України, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_9
в с т а н о в и в :
1. Зміст вироку суду першої інстанції та встановлені обставини.
1.1. Вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2020 року визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.1 ст. 185 КК України- у виді 3 місяців арешту.
- за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 5 місяців арешту.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням у виді 5 місяців арешту.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 3140 грн., судової дактилоскопічної експертизи в сумі 1256, 08 грн. та судової дактилоскопічної експертизи в сумі 942,06 грн.
Знято арешт, накладений ухвалами слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 30.01.2020р., 10.02.2020р., 17.02.2020р. та вирішено питання речових доказів.

1.2. Згідно вироку суду, ОСОБА_7 30.12.2019р. приблизно о 03.00 год., з метою вчинення крадіжки чужого майна від місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 на автомобілі марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поїхав до багатоповерхового будинку розташованого по АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшов до легкового автомобіля ОСОБА_10 марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився поруч із вказаним будинком, та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив капот автомобіля марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , і шляхом вільного доступу з моторного відділу таємно викрав бувші в користуванні акумулятор марки «TAB» потужністю 60 Ампер вартістю 1400 гривень, радіатор марки «АТ» з патрубками до нього загальною вартістю 260 гривень, кришку трамблера вартістю 155,55 гривень, а з бака автомобіля таємно викрав 10 літрів бензину марки А-95 вартістю 282,9 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 2098 (дві тисячі дев`яносто вісім ) гривень 45 (сорок п`ять) копійок.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Також 27.01.2020 близько 01 год., реалізовуючи свої злочинні дії, спрямованні на таємне викрадення чужого майна, повторно, від місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 на автомобілі марки «ВАЗ 2103» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 , поїхав в с. Тулуків Снятинського району Івано-Франківської області.

Знаходячись на вул. Л.Українки в с. Тулуків Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_7 напроти господарства №3, в якому проживає ОСОБА_12 , побачив належний йому автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_4 із причепом реєстраційний номер НОМЕР_5 та вирішив вчинити крадіжку пального з баку даного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 27.01.2020 близько 02.00 год. зупинив свій автомобіль неподалік автомобіля ОСОБА_12 марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_4 , взяв з багажного відділення керованого ним автомобіля заздалегідь підготовлені дві пластмасові каністри та шуруповерт марки «Einhel», та, шляхом вільного доступу, підійшов до автомобіля марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_4 , де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою шуруповерта марки «Einhel» просвердлив дірку в баку автомобіля марки «DAF», з якого злив у дві пластмасові каністри 35 літр дизельного палива, вартістю 21 грн. за 1 літр пального, тобто повторно таємно викрав чуже майно, завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальні збитки на загальну суму 735 грн..

Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 покинув місце злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину, щиро розкаявся, та просив суд його суворо не карати.

2. Зміст апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_7 не оспорюючи доведеність вини, та правильність кваліфікації його дій, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає до скасування з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Обвинувачений ОСОБА_7 стверджує, що:

- суд не взяв до уваги той факт, що він щиро розкаявся, потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 претензій матеріального чи морального характеру не мають, завдана їм шкода повністю відшкодована, просили суд суворо не карати обвинуваченого;

- суд не взяв до уваги його позитивну характеристику за місцем проживання, висновок органу пробації, згідно з яким його виправлення можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, а також те, що на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах він не перебуває, обтяжуючі обставини відсутні.

З цих підстав, обвинувачений ОСОБА_7 вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання просив змінити, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

3. Правові позиції сторін.
3.1. В засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 доводи і вимоги апеляційної скарги підтримали.
3.2. Прокурор доводи апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення.
4. Мотиви суду апеляційної інстанції.
4.1. Відповідно до ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого, а також правильність кваліфікації дій жодна із сторін не оскаржує.
4.2. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких міркувань.
Апелянт просив призначити йому покарання з випробуванням, що неможливо без обтяження його становища, оскільки приписи ст. 75 КК України можуть бути застосовані в контексті санкцій ч. 1, 2 ст. 185 КК України тільки до обмеження чи позбавлення волі.

У разі призначення таких видів покарання і ймовірного рецидиву це може істотно погіршити становище обвинуваченого, що неприпустимо, а підстав для застосування ч. 1 ст. 65 КК України немає.

Водночас, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим (ст. 370 КК України), а призначене покарання справедливим та відповідним його меті (ст. 65, 50 КК України).

Цим вимогам рішення в частині призначеного покарання відповідає не в повній мірі.
Суд першої інстанції, враховуючи тяжкість вчинених обвинуваченим злочинів, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, щире каяття, відсутність претензій до обвинуваченого у потерпілих, дійшов до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням у виді арешту.
Колегія суддів погоджується з видом обраного судом покарання, однак уважає, що з наведеного судом обґрунтування, з урахуванням вимог справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, потрібно зробити висновок про мінімальний його розмір у межах санкцій статей обвинувачення.
Тому вирок суду в частині призначеного покарання належить змінити і призначити обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкціями ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, із поглиненням менш суворого покарання більш суворим відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України.
У решті вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. 370, 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_7 , змінити в частині призначеного покарання.
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, та ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому:
-за ч. 1 ст. 185 КК України 2 місяці арешту;
-за ч. 2 ст. 185 КК України 3 місяці арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 місяців арешту.
У решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5