Провадження № 11-кп/4820/191/20
Справа № 688/4237/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2019 року,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 06 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні спільного клопотання начальника ДУ «Шепетівської виправної колонії № 98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області за ч. 2 ст.121, ст.71 КК України у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 лютого 2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 08 липня 2012 року по 27 листопада 2012 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 08 липня 2012 року; Кінець строку: 19 березня 2020 року; Відбуто 2/3 строку покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відсутні фактичні дані, які б підтверджували той факт, що мета покарання досягнута, а сам засуджений довів своє виправлення. Наявність лише формальних підстав, таких як відбуття встановленого ч.3 ст.81 КК України строку покарання засудженим та зняття стягнення, на переконання суду, не може бути достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а висновок Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» та спостережної комісії Шепетівської районної держадміністрації про те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення не відповідає фактичним обставинам справи і є передчасним та помилковим.
В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати, оскільки вона незаконна та необґрунтована і постановити нове рішення, яким застосувати до нього ст.81 КК України. При цьому вказує, що його було чотири рази заохочено адміністрацією колонії, а не тричі як це вказано в ухвалі

суду першої інстанції. Вважає, що висновок суду, що безоплатна праця є негативною рисою є необґрунтованим, оскільки безоплатна праця на користь колонії - є прикладом сумлінного ставлення до праці, як знак вдячності за утримання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційного скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму тощо.

Засуджений ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин та на час звернення з поданням відбув 2/3 строку покарання. Таким чином засуджений ОСОБА_7 відбув частину покарання, за яке можливе застосувати умовно-дострокове звільнення.

Як вбачається з характеристики, ОСОБА_7 з 29.01.2013 року відбуває покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». За час відбування покарання допустив три порушення режиму відбування покарання, які виразилися в порушенні розпорядку дня, вживання спиртних напоїв, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією колонії та був поміщений в ДІЗО, в двох випадках обмежено проведенням бесіди індивідуально-виховного та профілактичного характеру. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці три рази заохочувався адміністрацією колонії. Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав 18.03.2015 року (по відбуттю 1/3 строку покарання), однак 08.04.2015 року було відмовлено, як такому, що не стає на шлях виправлення. Заміні не відбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягає після 03.03.2016 року (по відбуттю 1/2 строку покарання), однак 16.03.2016 року йому було відмовлено, як такому, що не став на шлях виправлення. Умовно-достроковому звільненню від покарання за формальними ознаками підлягає після 08.07.2017 року (по відбуттю 2/3 строку покарання), 19.07.2017 року було відмовлено, як такому, що не довів своє виправлення. На профілактичних обліках установи не перебуває.

Засуджений ОСОБА_7 у період відбування покарання все ж таки притягувався до дисциплінарної відповідальності та не мав систематичних заохочень.

Згідно довідки про виконання норм виробітку на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що починаючи з січня 2019 року по жовнень 2019 року останній не отримує заробітку.
Крім того, комісією державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» з питань розгляду заохочувальних норм засудженому ОСОБА_7 08 квітня 2015 року відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не став на шлях виправлення.

У заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст.82 КК України 16.03.2016 року та в умовно-достроковому звільненні від покарання 19.07.2017 року відмовлено з тих же підстав.

Враховуючи вище зазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність фактичних даних, які б підтверджували той факт, що мета покарання досягнута, а сам засуджений довів своє виправлення, а висновок Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» та спостережної комісії Шепетівської районної держадміністрації про те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення не відповідає фактичним обставинам справи і є передчасним та помилковим.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 було чотири рази заохочено адміністрацією колонії, а не тричі як це вказано в ухвалі суду першої інстанції та те, що безоплатна праця на користь колонії - є прикладом сумлінного ставлення до праці, колегія суддів визнає такими, що не впливають на законність та обґрунтованість ухвали Шепетівського міськрайонного суду стосовно ОСОБА_7 .

Враховуючи наведені обставини кримінального провадження, керуючись ст.ст.407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2019 року про відмову в задоволенні спільного клопотання начальника ДУ «Шепетівської виправної колонії № 98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про умовно дострокове звільнення з

асудженого ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді