Справа № 190/951/20
Провадження №1-кп/190/109/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. П`ятихатки

Дніпропетровської області

П`ятихатський районний суд

Дніпропетровської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

За участі секретаря ОСОБА_2

Прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки, кримінальну справу за обвинуваченням, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Ромодан Миргородського району Полтавської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,судимого 23.06.2017р. П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбуття покарання з встановленням іспитового строку в 2 роки; 14.02.2018р. П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбуття покарання з встановленням іспитового строку в 3 роки;

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

Прокурор подав до суду письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тім, що 25.05.2020р., близько 17г.42хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязнених стосунків, умисно, з метою завдання тяжких тілесних ушкоджень, вийшов з будинку та зустрівши ОСОБА_6 , стоячого навпроти, на відстані близько 60-70 см., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, рухом правої руки, умисно наніс один удар ножем в область грудної клітки зліва, ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного ушкодження грудної клітки зліва з проникненням в черевну порожнину, яке відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

За даним фактом 25.05.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення та розпочато досудове розслідування за № 0000357 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

30.06.2020р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України та допитано в якості підозрюваного.

17.08.2020р. ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 обрана міра запобіжного заходу домашній арешт строком по 15.10.2020р..

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox. Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990р., термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

З вище викладеного слідує, що суд на даному етапі провадження визначає лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В обґрунтування клопотання прокурор послалася на тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 наявність ризиків, передбачених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник заперечень по клопотанню прокурора не мали, при цьому прохали визначити місце домашнього арешту за місцем проживання бабусі обвинуваченого ОСОБА_7 , проживаючої по АДРЕСА_1 , оскільки остання захворіла та потребує сторонньої допомоги.
В обґрунтованість підозри ОСОБА_4 свідчить протокол огляду місця події від 25.05.2020р., яким визначено місце вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду від 25.05.29020р. яким у ОСОБА_4 вилучено його одяг, протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_8 , яка вказала на бійку між потерпілим та ОСОБА_4 та що бачила як Мереуца стоячи біля дверей будинку наніс удар ножем в груди потерпілого, від чого він впав на землю,висновком судового медичної експертизи від 17.06.2020р. згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного ушкодження грудної клітки зліва з проникненням в черевну порожнину, яке відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 від 17.06.2020р. згідно якого тілесне ушкодження завдане йому було спричинено ОСОБА_4 ..

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, суд вважає встановленим існування ризиків передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, ніде не працює та легальних джерел доходів не має, посередньо характеризується за місцем проживання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також, оцінює сукупність обставин, а саме, наявність постійного місця проживання підозрюваного.

Згідно ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт морже бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно п. 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що достатнім стримуючим заходом неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 буде цілодобовий домашній арешт, такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 21, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

ухвалив:

Продовжити відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по 21.11.2020 року.

Згідно ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки - цілодобово не залишати місце постійного проживання, тобто домоволодіння АДРЕСА_1 без дозволу суду;- прибувати до суду за першою вимогою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя