Справа № 333/5234/20
Провадження №1-кс/333/1017/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Коммунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000627 від «23» вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2020 року прокурор Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на майно.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні сектору дізнання Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000627 від «23» вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. 23.09.2020 року за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Чубанова, буд. 13, було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якої в ході поверхневої перевірки було виявлено два зіп-пакети з кристалічною речовиною невідомого походження, яка на законну вимогу працівників поліції добровільно видала зазначені зіп-пакети.

Так, в ході огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено два зіп-пакети з кристалічною речовиною невідомого походження білого кольору, які було упаковано до паперового конверту, на який було нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії.

Для встановлення істини у кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні відповідних експертиз по даному досудовому розслідуванні з залученням спеціалістів відповідної галузі. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що вказане майно є предметом злочину та є тимчасово вилученим майном, на яке необхідно накласти арешт.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У клопотанні прокурора зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна, обґрунтування необхідності його здійснення, конкретизовано майно, що належить арештувати. До матеріалів клопотання долучено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні. Таким чином, клопотання відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України. Крім того, клопотання до суду надійшло 24.09.2020 року, тому прокурор своєчасно, відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України, звернувся до слідчого судді.

Встановлено, що 23.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України(кримінальне провадження № 0000627).

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є" тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст.171 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на майно, зазначене у клопотанні слідчого.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000627 від «23» вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на два зіп-пакети з кристалічною речовиною невідомого походження білого кольору, які було вилучено та упаковано до паперового конверту в ході огляду місця події 23.09.2020 року у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1