Справа: № 148/2206/20
Провадження №1-кс/148/631/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2020 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_4 , користувача майна ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
До чергової частини Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області 29.12.2020 надійшов рапорт поліцейського СРПП Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 про те, що ним спільно з інспектором СРПП Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_7 під час патрулювання на авто дорозі Тульчин-Тарасівка, зупинено автомобіль марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , який перевозив лісопродукцію породи дуба без відповідних документів, передбачених законодавством.
До ЄРДР внесено відомості за № 0000398 від 30.12.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Органом досудового розслідування оглянуто та вилучено автомобіль марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , на кузові якого знаходилися колоди лісоматеріалу породи - «дуб».
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 0544, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 , є власником автомобіля «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Зазначене майно постановою слідчого від 30.12.2020, визнано речовими доказами.
На думку слідчого на зазначене у клопотанні майно поширюється правовий режим тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим, з метою встановлення обставин вчинення злочину, на нього слід накласти арешт.
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання і просив його задовольнити, посилаючись на те, що вилучене майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні і в подальшому досудовим розслідуванням можливо буде встановлено місце порізки вилученої деревини, відтак лісоматеріали необхідні для встановлення тотожності слідів залишених на місці порізки, а автомобіль є доказом перевезення зазначеної деревини.
Власник автомобіля «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , у судове засідання не з`явився, відомостей про причини неявки не повідомив.
Користувач автомобіля «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , - заперечив проти задоволення клопотання, просив не накладати арешт на автомобіль, а передати йому на зберігання.
Таким чином, слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно зазначене у клопотанні, оскільки воно є доказами, які необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування.

Разом з тим, органом досудового розслідування належним чином не обґрунтовано необхідність обмеження використання і розпорядження автомобіля «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , і зберігання його на арешт-майданчику, у зв`язку з чим, клопотання в цій частині задоволенню не підлягає і достатнім заходом забезпечення кримінального провадження буде заборона відчуження транспортного засобу з передачею на відповідальне зберігання його користувачу.
На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт у вигляді заборони відчуження на автомобіль марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 0544, належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючому, за адресою: АДРЕСА_1 , та який перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 .
Накласти арешт у вигляді заборони використання і розпорядження на лісоматеріали породи - «дуб», що знаходиться на кузові автомобіля марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 .
Вилучене майно - автомобіль марки «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому, за адресою: АДРЕСА_1 .
Вилучене майно - лісоматеріали породи - «дуб» зберігати на арешт-майданчику Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області.
Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.
Виконання ухвали доручити старшому слідчому Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_4 .
Роз`яснити, що власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту.
Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 31.12.2020.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1