Дата документу 10.11.2020 Справа № 317/1792/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1494/20 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/1792/20 Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 29 липня 2020 року, якою

відмовлено в задоволенні подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі змістом ухвали, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , мотивоване тим, що ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.12.2011 року. Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі допустив 5 порушень режиму тримання, заохочень не мав.

Відмовляючи в задоволенні подання суддя вказав, що згідно поданих та перевірених у судовому засіданні доказів, не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_8 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним.

В апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним. Вважає, що суд ухвалив рішення без врахування даних, що характеризують особу засудженого. На думку апелянта до засуджений має шанс на умовно-дострокове звільнення.

Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити подання начальника ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» та застосувати до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; захисника засудженого, який підтримав апеляційну скаргу наполягав на її задоволенні; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника засудженого задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У пункті 1 частині 3 ст.81 КК України зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2020 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засудженні, які протягом всього, а не певного часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський влив.
Зі змісту ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбування частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
ОСОБА_8 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2013 року за скоєння злочинів, передбаченого ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , повно та об`єктивно врахував данні щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією установи з метою виховного впливу на засуджених та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.12.2011. Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі допустив 5 порушень режиму тримання, заохочень не мав.
В ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» відбуває покарання з 26.12.2013. За період відбування покарання допустив 1 порушення установленого порядку відбування покарання. За сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 5 заохочень правами начальника колонії і 1 заохочення правами начальника відділення СПС. 29.05.2017 переведений на дільницю соціальної реабілітації, де за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки отримав 4 заохочення правами начальника установи та допустив 3 порушення режиму тримання. З 18.06.2018 переведений на дільницю ресоціалізації, де допустив 2 порушення режиму тримання та отримав 5 заохочень правами начальника колонії за виконання покладених обов`язків та правил поведінки.
В установі засуджений працевлаштований різноробочим. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. За вироком суду цивільного позову не має. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого - виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.
Засуджений відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого умисного злочину проти життя особи з корисливих мотивів, відповідно до вироку суду вину в скоєному злочині не визнавав. Перебуваючи в слідчому ізоляторі допускав порушення режиму тримання, заохочень не мав.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_8 від 11.06.2020, вбачається що за весь час відбування покарання засуджений допустив 11 порушень режиму тримання, за що отримував стягнення, останнє порушення вчинене засудженим було 06.02.2020.
Таким чином, поведінку засудженого за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не можна вважати стабільно позитивною та активною.
Окрім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що засуджений вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння та 06.06.2018 та 16.06.2018 отримав два дисциплінарні стягнення за вживання алкогольних напоїв, а тому відбуваючи кримінальне покарання засуджений належних висновків для себе не зробив.
З посиланням апелянта в апеляційній скарзі на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню через неврахування позитивних даних про засудженого, колегія суддів не згодна, оскільки надання документів на підтвердження працевлаштування ОСОБА_8 та його характеристика не підтверджує сумлінної праці засудженого та його виправлення, а тому висновки суду першої інстанції є вірними та такими, які ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до вимог законодавства.

Крім того, судова колегія апеляційного суду вважає, що в сукупності заохочень та дисциплінарних стягнень, характеристики особи засудженого ОСОБА_8 процес виправлення не досягло тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства.
Таким чином, судовий розгляд подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» судом першої інстанції було здійснено та проведено у відповідності до вимог законодавства України.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення і не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційних скарзі мотивів.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 29 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,залишити без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4