Дата документу 06.11.2020 Справа № 554/1434/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001249 від 09.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0001249 від 09.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в якому просив накласти арешт із забороною розпорядження та відчуження на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), а саме на: житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 13203305); накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), а саме на: чотири мисливські нарізні карабіни: «HOWA1500» кал. 308Win, серія НОМЕР_1 ; «BLASERR8» 243 кал., серія НОМЕР_2 ; «HECKLER&KOCHP2000V3» кал. 30-06, номер НОМЕР_3 ; «MERKEL» кал. 9.3*74, номер НОМЕР_4 , дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_5 , виданий УПД ГУНП в Дніпропетровській області терміном дії до 09.11.2021 року; -три мисливські гладкоствольні рушниці «МЦ21-12» 12 кал., номер НОМЕР_6 , «FABARMH35Exc» 12 кал., номер НОМЕР_7 , «AKKAR» 12 кал., номер НОМЕР_8 , дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_9 , виданий Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області терміном дії до 31.12.2021 року; -спеціальний засіб травматичної дії «ПМРФ» кал. 9 мм., серія НОМЕР_10 , дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_11 виданий УПД ГУНП в Дніпропетровській області терміном дії 09.06.2021 року та визначити місцем зберігання вказаної арештованої зброї у відділі контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Дніпропетровській області; накласти арешт із забороною розпорядження та відчуження, що належить на праві спільної сумісної власності підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зареєстроване на її ім`я, з метою забезпечення конфіскації майна, а саме на: 1/3 житлового будинку з будівлями та спорудами (водна станція), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 13649388) та автомобіль УАЗ 420-2400 1988 року випуску реєстраційний знак НОМЕР_12 .

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що у провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001249 від 09.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

До ТУ ДБР у м. Полтаві надійшли матеріали, згідно яких було встановлено, що заступник начальника - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародній взаємодії Дніпропетровської митниці ДФС вчинив дії, які виразилися у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою отримання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби та воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, що виразилось у недоотриманні коштів до бюджету України.

Проведеним слідством було встановлено, що ОСОБА_6 , наказом виконувача обов`язки Державної фіскальної служби України №2828-о від 28.11.2017 з 28.11.2017 року переведено на посаду заступника начальника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці ДФС із робочим місцем за адресою: місто Дніпро, вулиця Княгині Ольги, будинок 22.

Відповідно до своєї посадової інструкції, затвердженої виконувачем обов`язків начальника Дніпропетровської митниці ДФС, з якою ОСОБА_6 ознайомлений під підпис 28.11.2017 року, а саме п. 1.5 виконуючи свої службові обов`язки, ОСОБА_6 у своїй діяльності керувався Конституцією України, Митним кодексом України, Податковим кодексом України, законами України, постановами Верховної ради України, актами Президента України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, розпорядчими документами ДФС, наказами Дніпропетровської митниці ДФС, Положенням про Дніпропетровську митницю ДФС, Положенням про управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці ДФС, іншими нормативно-правовими актами та цією посадовою інструкцією. Крім того, відповідно до п. 1.6. вищевказаної посадової інструкції ОСОБА_6 повинен знати зокрема: Конституцію України, Митний кодекс України, Податковий кодекс України, акти законодавства України, що стосуються діяльності ДФС, розпорядчі документи ДФС, інші нормативно-правові акти, що регулюють діяльність ДФС, порядок взаємодії з іншими правоохоронними органами, технологічні схеми здійснення митного контролю.

Відповідно до Положення про управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці ДФС, затвердженого наказом Дніпропетровської митниці ДФС №11 від 18.01.2019 року (далі Положення), а саме п. 2.2.4.2. до функції управління належить опрацювання відповідей та здійснення аналізу матеріалів отриманих за результатами запитів до митних служб іноземних держав, та направлення їх, у разі необхідності, до інших державних органів для проведення відповідних заходів або розслідувань. Відповідно до п. 2.2.8.2. Положення Управління здійснює організацію виконання завдань та доручень керівництва Митниці з питань, що належать до компетенції Управління. Згідно п. 2.2.8.6 Положення Управління взаємодіє у межах компетенції із структурними підрозділами Митниці та іншими територіальними органами ДФС. Відповідно до п. 4.3. Положення до начальник Управління організовує, забезпечує контроль у межах компетенції за виконанням Управлінням доручень керівництва ДФС (визначених наказами і розпорядженнями). Крім того, відповідно до п. 4.48 Начальник Управління уповноваженим підписувати листи відповідно до вимог, встановлених Регламентом митниці, зокрема листи інформаційного характеру та листи, які не пов`язані із здійсненням політичних функцій, що надсилаються до органів державної влади України, податкових, митних та інших органів іноземних держав, підприємств, установ, організацій, громадян (у межах норм чинного законодавства) з питань, що належать до компетенції Управління, а також листи, що надсилаються до структурних підрозділів ДФС та її територіальних органів, науково-дослідних установ, спеціалізованих департаментів та органів. Згідно п. 5.1. Положення заступник начальника начальник Управління несе персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на Управління основних завдань та функцій згідно чинного законодавства.

Згідно п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 544 МК України здійснюючи державну митну справу, органи доходів і зборів виконують такі основні завдання: забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань митної справи; запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій митній території України;

Так, відповідно до ч. 1 ст. 569 МК України, працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Відповідно до п. 1.4. посадової інструкції ОСОБА_6 відповідно до його компетенції забезпечує ефективну роботу та виконання покладених на митницю завдань, у тому числі з питань боротьби з порушеннями митних правил, запобігання та протидії контрабанді та міжнародної взаємодії.

Таким чином, ОСОБА_6 , виходячи із обсягу наявних прав і обов`язків, постійно обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій державного органу Дніпропетровської митниці ДФС, тобто згідно з положенням ч. 3 ст. 18, п. 1 примітки до ст. 364 КК України, ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є службовою особою правоохоронного органу та відповідно з п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до пп. 2.1.5. методичних рекомендацій «щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи», затверджених наказом Голови ДФС України №856 від 12.10.2016 (https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v0856872-16#Text) підрозділи боротьби з митними правопорушеннями митниць ДФС у разі отримання (виявлення) інформації про порушення платником податків законодавства з питань державної митної справи у межах компетенції здійснюють перевірку такої інформації та при підтвердженні митних ризиків передають її разом із напрацьованими матеріалами у терміни до 10 робочих днів, наступних за днем отримання (виявлення) цієї інформації, до відповідних територіальних органів ДФС (з урахуванням місця обліку платників податків та закріплених функцій) для розгляду, опрацювання та проведення, у разі необхідності, документальної перевірки. Відповідно до п 1.1. методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи розроблено відповідно до вимог Митного кодексу України, Податкового кодексу України, інших нормативно-правових актів, що стосуються податкового та митного законодавства, та рекомендуються для застосування посадовими особами органів Державної фіскальної служби України при організації та проведенні документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів, фізичних осіб - підприємців, оформленні документів у ході цих перевірок та реалізації їх матеріалів. Відповідно до п 1.1. методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи розроблено відповідно до вимог Митного кодексу України, Податкового кодексу України, інших нормативно-правових актів, що стосуються податкового та митного законодавства, та рекомендуються для застосування посадовими особами органів Державної фіскальної служби України при організації та проведенні документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів, фізичних осіб - підприємців, оформленні документів у ході цих перевірок та реалізації їх матеріалів. Крім того, відповідно до п. 1.5. вказаних рекомендацій взаємодія структурних підрозділів та органів ДФС здійснюється на всіх етапах організації, проведення, оформлення та реалізації матеріалів документальних перевірок. Положеннями п. 1.6. вищевказаних методичних рекомендацій визначено, що проведення перевірок здійснюють посадові особи відповідних структурних підрозділів ДФС, головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС (далі - ОВПП), до функцій яких належить проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (далі - уповноважені органи ДФС), зокрема: - підрозділів аудиту; - підрозділів податків і зборів з фізичних осіб;

Проте, ОСОБА_6 використав свої повноваження заступника начальника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці ДФС у злочинних цілях, та вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

07.10.2016 року фізичною особою ОСОБА_8 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_13 ) заявлено в митний режим імпорт автомобіль VolkswagenAmarok, кузов № НОМЕР_14 шляхом подання до митного поста Дніпропетровської митниці ДФС митної декларації ІМ 40 ДЕ № 110100002/2016/002695, в якій заявлена митна вартість автомобіля 666 005 гривень 64 копійок, (23 000 EUR). З розрахунку митної вартості автомобіля ОСОБА_8 визначені та сплачені до бюджету мито у розмірі 10% від митної вартості товару та сумі 66 600 гривень 56 копійок, податок на додану вартість у розмірі 20 % від митної вартості товару, мита та акцизного податку у сумі 146 864 гривень 90 копійок та акцизний податок у сумі 1 718 гривень 29 копійок.

24.11.2016 року фізичною особою ОСОБА_8 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_13 ) заявлено в митний режим імпорт автомобіль Volkswagen Amarok, кузов № НОМЕР_15 шляхом подання до митного поста Дніпропетровської митниці ДФС митної декларації ІМ 40 ДЕ № 110100002/2016/003254, в якій заявлена митна вартість автомобіля 714 818 гривень 30 копійок, (23 050 EUR). З розрахунку митної вартості автомобіля ОСОБА_8 визначені та сплачені до бюджету мито у розмірі 10% від митної вартості товару та сумі 71 481 гривень 83 копійки, податок на додану вартість у розмірі 20 % від митної вартості товару, мита та акцизного податку у сумі 157 581 гривень 98 копійки та акцизний податок у сумі 1609 гривень 78 копійок.

24.11.2016 року фізичною особою ОСОБА_9 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_16 ) заявлено в митний режим імпорт автомобіль Volkswagen Amarok, кузов № НОМЕР_17 шляхом подання до Дніпропетровської митниці ДФС митної декларації ІМ 40 ДЕ № 110100002/2016/003249, в якій заявлена митна вартість автомобіля 712 838 гривень 23 копійки, (23 350 EUR). З розрахунку митної вартості автомобіля ОСОБА_9 визначені та сплачені до бюджету мито у розмірі 10% від митної вартості товару та сумі 71 283 гривень 82 копійки, податок на додану вартість у розмірі 20 % від митної вартості товару, мита та акцизного податку у сумі 157 146 гривень 37 копійок та акцизний податок у сумі 1 609 гривень 78 копійок.

Управлінням протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці ДФС проведено аналітичну роботу по зазначеним митним оформленням та встановленні ймовірні неправдиві відомості стосовно вартостей автомобілів. У зв`язку з чим, відповідно до порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом ДМС України від 06.07.2005 року №639, до митних органів Федеративної Республіки Німеччина направлено запит від 26.12.2016 року № 1954/8/04-50-20-3.

04.10.2018 року до управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці ДФС з Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії надійшов лист від 28.09.2018 року № 30092/99-99-20-02-01-17 з відповіддю та документами з Федеративної Республіки Німеччина на запит Дніпропетровської митниці від 26.12.2016 року № 1954/8/04-50-20-3.

Заступник начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці ДФС ОСОБА_10 по результатам розгляду зазначеного листа надав доручення ОСОБА_11 (головний виконавець), ОСОБА_12 , ОСОБА_13 опрацювати зазначений лист, розглянути щодо наявності ознак правопорушень; за результатами інформувати Департамент організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії, а також доповісти до 09.10.2018 року. Доручення надано шляхом накладення відповідної письмовою резолюції 04.10.2018 року.

По результатам розгляду листа та документів отриманих з Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_11 підготувала доповідну записку від 09.10.2018 року № 04-50-20-4-25/1710 на ім`я заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці ОСОБА_6 . В зазначеній доповідній записці ОСОБА_11 викладено результати проведеного аналізу митних оформлень та надано висновок, що документи, подані до митного оформлення в Дніпропетровську митницю та в митні органи Федеративної Республіки Німеччини мають розбіжності стосовно продавців та вартості транспортних засобів. Також, до доповідної записки ОСОБА_11 долучила отримані документи від митних органів ФРН та документи митних оформлень транспортних засобів у Дніпропетровській митниці та аналітичні таблиці щодо виявлених розбіжностей. Зазначену доповідну записку з додатками ОСОБА_11 безпосередньо віддала ОСОБА_6 . Після ознайомлення з доповідною запискою, ОСОБА_6 доручив її відпрацювати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом накладення відповідної резолюції.

Таким чином, 09.10.2018 року ОСОБА_6 встановлено факт, що фізичними особами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 07.10.2016 року та 24.11.2016 року під час заявлення в митний режим імпорт до Дніпропетровської митниці ДФС автомобілів Volkswagen Amarok порушено законодавство з питань державної митної справи щодо правильності визначення митної вартості автомобілів, розрахунку та сплати мита та податку на додану вартість, а також той факт, що в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_9 маються ознаки ухилення від слати митних платежів під час ввезення транспортних засобів.

10.10.2018 року на виконання доручення ОСОБА_6 , ОСОБА_11 підготувала до управління адміністрування митних платежів та митно тарифного регулювання службову записку (№ 04-50-20-04-25/1714 від 10.10.2018) з залученням матеріалів отриманих від митних органів ФРН з метою відпрацювання документів в межах їх компетенції та здійснення ними аналізу на предмет впливу виявлених розбіжностей на митні платежі та надання до управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії відповідного розрахунку.

18.10.2018 року з Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Дніпропетровської митниці ДФС службовою запискою №369-04-50-19-1 до ОСОБА_6 надійшла інформація про те, що відповідно до документів, наданих з ФРН встановлено:

- із розрахунку вартості автомобіля Volkswagen Amarok № WV1ZZZ2HZHH001436 - 42 400 Євро митні платежі по ЄМД ІМ 40 ДЕ № 110100002/2016/002695 складають 396 800 гривень 60 копійок, з яких митно 123 355 гривень 83 копійок, акцизний збір 1718 гривень 29 копійок, податок на додану вартість 271 726 гривень 48 копійок. При цьому фактично за даною декларацію сплачено 215 183 гривень 75 копійок;

- із розрахунку вартості автомобіля Volkswagen Amarok № WV1ZZZ2HZHH001693 - 42 300 Євро митні платежі по ЄМД ІМ 40 ДЕ № 110100002/2016/003249 складають 370 872 гривень 45 копійок, з яких митно 115 293 гривень 97 копійок, акцизний збір 1609 гривень 78 копійок, податок на додану вартість 253 968 гривень 70 копійок. При цьому фактично за даною декларацію сплачено 230 039 гривень 97 копійок;

- із розрахунку вартості автомобіля Volkswagen Amarok № WV1ZZZ2HZHH001387 - 42 550 Євро митні платежі по ЄМД ІМ 40 ДЕ № 110100002/2016/003254 складають 372 608 гривень 65 копійок, з яких митно 115 836 гривень 53 копійок, акцизний збір 1609 гривень 78 копійок, податок на додану вартість 255 162 гривень 33 копійок. При цьому фактично за даною декларацію сплачено 230 673 гривень 59 копійок.

За результатам розгляду доповідної записки ОСОБА_11 09.10.2018 року № 04-50-20-4-25/1710, листа Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії надійшов лист від 28.09.2018 року № 30092/99-99-20-02-01-17, документів отриманих від ФРН, листа Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Дніпропетровської митниці ДФС службовою запискою №369-04-50-19-1 від 18.10.2018 працівниками відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці повідомлено ОСОБА_6 :

Доповідною запискою №04-50-20-3-25/203 від 22.02.2019 року про те, що у відношенні ОСОБА_8 22.02.2019 року складено протокол про порушення митних правил №0030/11000/19 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та підставою для складання протоколу стало приховування від митного контролю, шляхом подання до органу доходу і зборів неправдивих відомостей щодо вартості автомобіля Volkswagen Amarok № НОМЕР_15 . Розглянувши вказану доповідну записку ОСОБА_6 доручив заступнику начальника управління протидії митних правопорушенням та міжнародної взаємодії начальнику відділу провадження у справах про порушення митих правил ОСОБА_13 розпочати провадження про порушення митних правил відносно ОСОБА_8 , шляхом накладання відповідної резолюції. В подальшому ОСОБА_6 склав та направив до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська подання по справі про порушення митних правил (протокол №0030/11000/19), в якому зазначив, що ОСОБА_8 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України (приховування від митного контролю, шляхом подання до органів доході і зборів неправдивих відомостей, щодо вартості автомобіля Volkswagen Amarok № НОМЕР_15 , а саме заниження вартості автомобіля, що є базою для нарахування митних платежів (мито, пдв));

Доповідною запискою №04-50-20-3-25/180 від 18.02.2019 року про те, що у відношенні ОСОБА_8 18.02.2019року складено протокол про порушення митних правил №0027/11000/19 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та підставою для складання протоколу стало приховування від митного контролю, шляхом подання до органу доходу і зборів неправдивих відомостей щодо вартості автомобіля Volkswagen Amarok № НОМЕР_14 . Розглянувши вказану доповідну записку ОСОБА_6 доручив заступнику начальника управління протидії митних правопорушенням та міжнародної взаємодії начальнику відділу провадження у справах про порушення митих правил ОСОБА_13 розпочати провадження про порушення митних правил відносно ОСОБА_8 , шляхом накладання відповідної резолюції. В подальшому ОСОБА_6 склав та направив до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська подання по справі про порушення митних правил (протокол №0027/11000/19), в якому зазначив, що ОСОБА_8 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України (приховування від митного контролю, шляхом подання до органів доході і зборів неправдивих відомостей, щодо вартості автомобіля Volkswagen Amarok № НОМЕР_14 , а саме заниження вартості автомобіля, що є базою для нарахування митних платежів (мито, пдв));

Доповідною запискою №04-50-20-3-25/148 від 11.02.2019 року про те, що у відношенні ОСОБА_9 11.02.2019 року складено протокол про порушення митних правил №0023/11000/19 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та підставою для складання протоколу стало приховування від митного контролю, шляхом подання до органу доходу і зборів неправдивих відомостей щодо вартості автомобіля Volkswagen Amarok № НОМЕР_17 . Розглянувши вказану доповідну записку ОСОБА_6 доручив заступнику начальника управління протидії митних правопорушенням та міжнародної взаємодії начальнику відділу провадження у справах про порушення митих правил ОСОБА_13 розпочати провадження про порушення митних правил відносно ОСОБА_9 , шляхом накладання відповідної резолюції. В подальшому ОСОБА_6 склав та направив до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська подання по справі про порушення митних правил (протокол №0023/11000/19), в якому зазначив, що ОСОБА_9 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України (приховування від митного контролю, шляхом подання до органів доході і зборів неправдивих відомостей, щодо вартості автомобіля Volkswagen Amarok № НОМЕР_17 , а саме заниження вартості автомобіля, що є базою для нарахування митних платежів (мито, пдв));

Згідно висновку судово-економічної експертизи Полтавського НДЕКЦ МВС України №142 від 09.06.2020 року було встановлено, що висновки службової записки Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Дніпропетровської митниці ДФС від 18.10.2018 №369/04-50-19-1, в частині митних платежів, які б були розраховані за митною декларацією №110100002/2016/002695 від 07.10.2016, виходячи з даних декларації країни відправлення, рахунку на оплату від 28.09.2016 №2838/16 та виписки банку про сплачений рахунок в сумі 396 800 гривень 60 копійок підтверджується. Різниця між митними платежами по оформленій в режимі імпорт митній декларації від 07.10.2016 №110100002/2016/002695 та імовірними митними платежами, які були б розраховані з вартості 42 600 Євро становить 181 616 гривень 85 копійок;

що висновки службової записки Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Дніпропетровської митниці ДФС від 18.10.2018 №369/04-50-19-1, в частині митних платежів, які б були розраховані за митною декларацією №110100002/2016/003249 від 24.11.2016, виходячи з даних декларації країни відправлення, рахунку на оплату від 12.11.2016 №2884/16 та виписки банку про сплачений рахунок в сумі 370 872 гривень 45 копійок підтверджується. Різниця між митними платежами по оформленій в режимі імпорт митній декларації від 24.11.2016 №110100002/2016/003249 та імовірними митними платежами, які були б розраховані з вартості 42 500 Євро становить 140 293 гривень 07 копійок;

що висновки службової записки Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Дніпропетровської митниці ДФС від 18.10.2018 №369/04-50-19-1, в частині митних платежів, які б були розраховані за митною декларацією №110100002/2016/003254 від 24.11.2016, виходячи з даних декларації країни відправлення, рахунку на оплату від 14.11.2016 №2885/16 та виписки банку про сплачений рахунок в сумі 372 608 гривень 65 копійок підтверджується. Різниця між митними платежами по оформленій в режимі імпорт митній декларації від 24.11.2016 №110100002/2016/003254 та імовірними митними платежами, які були б розраховані з вартості 42 700 Євро становить 141 935 гривень 06 копійок;

Відповідно до положень пп. 54.3, 54.4 статті 54, п. 102.1, ст. 102 Податкового кодексу України, статті 345 Митного кодексу України граничні терміни визначення зі плати податкових зобов`язань (митних платежів) по митним деклараціям становить:

МД №110100002/2016/002695 від 07.10.2016 граничний строк 07.10.2019.

МД №110100002/2016/003249 від 24.11.2016 граничний строк 24.11.2019.

МД №110100002/2016/003254 від 24.11.2016 граничний строк 24.11.2019.

Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді заступника начальника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці ДФС, будучи службовою особою, всупереч інтересам служби, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи обізнаним, що платниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не сплачено до бюджету митні платежі на загальну суму 463 844 гривні 98 копійок, зловживаючи своїм службовим становищем, в період часу з 09.10.2018 по 24.11.2019 РОКУ, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Дніпропетровської митниці ДФС за адресою: місто Дніпро, вулиця Княгині Ольги, 22, у порушення вимог пп. 2.1.5. методичних рекомендацій «щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи», затверджених наказом Голови ДФС України №856 від 12.10.2016, п.1.5., п. 1.6. своєї посадової інструкції, п. 2.2.4.2., 2.2.8.6., п. 4.3. Положення, ч. 2 ст. 544, ч. 3 ст. 318, ч. 1 ст. 320, ст. 486 МК України не повідомив та не надавав розпорядження підлеглим особам вчинити дії, щодо передачі інформації та документів разом із напрацьованими матеріалами, до уповноваженого підрозділу ДФС для розгляду, опрацювання та проведення документальної перевірки фізичних осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з питань перевірки правильності нарахування митних платежів по митним деклараціям №110100002/2016/002695, №110100002/2016/003249, №110100002/2016/003254, у зв`язку з чим платникам податків ОСОБА_8 не визначені податкові зобов`язання зі сплати митних платежів по деклараціям № 110100002/2016/002695 та № 110100002/2016/003254 у зв`язку з заниженням митної вартості на суми 181 616 гривень 85 копійок та 141 935 гривень 06 копійок відповідно та ОСОБА_9 не визначені податкові зобов`язання зі сплати митних платежів по декларації № 110100002/2016/003248 у зв`язку з заниженням митної вартості на суму 140 293 гривень 07 копійок, чим завдав державному бюджету України збитки у розмірі 463 844 гривні 98 копійок, що у понад 482 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян (960 гривень 50 копійок), що є тяжкими наслідками.

Своїми умисними діями, які виразилися у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, що спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України.

23.10.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

30.10.2020року прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_14 заявлено цивільний позов у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням у сумі 463 844 гривні 98 копійок.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_18 належить на праві приватної власності житлова квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 13203305).

Крім того, згідно відповіді з відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи ГУНП в Дніпропетровській області №13/5-2226 від 02.11.2020 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власник:чотирьох мисливських нарізних карабінів: «HOWA1500» кал. 308Win, серія НОМЕР_1 ; «BLASERR8» 243 кал., серія НОМЕР_2 ; «HECKLER&KOCHP2000V3» кал. 30-06, номер НОМЕР_3 ; «MERKEL» кал. 9.3*74, номер НОМЕР_4 , дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_5 , виданий УПД ГУНП в Дніпропетровській області терміном дії до 09.11.2021 року;трьох мисливських гладкоствольних рушниць «МЦ21-12» 12 кал., номер НОМЕР_6 , «FABARMH35Exc» 12 кал., номер НОМЕР_7 , «AKKAR» 12 кал., номер НОМЕР_8 , дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_9 , виданий Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області терміном дії до 31.12.2021 року;спеціального засобу травматичної дії «ПМРФ» кал. 9 мм., серія НОМЕР_10 , дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_11 виданий УПД ГУНП в Дніпропетровській області терміном дії 09.06.2021 року.

Ураховуючи це, житлова квартира та зброя, яка належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_6 , на підставі п. 4 ст.170 КПК України, підлягають арешту шляхом заборони розпорядження та відчуження з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Крім того, установлено, що за дружиною ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він перебуває у шлюбі, зареєстровано право власності: на 1/3 житлового будинку з будівлями та спорудами (водна станція), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 13649388) з 21.01.2010 року та автомобіль УАЗ 420-2400 1988 року випуску реєстраційний знак НОМЕР_12 з 31.07.2007.

Таким чином, використання та експлуатація автомобілів, які належать ОСОБА_7 , несе собою реальну потенційну загрозу пошкодження, псування та знищення даного майна.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
У зв`язку із чим, у разі задоволення клопотання, з метою виконання ухвали про арешт майна необхідно заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , його дружині ОСОБА_7 та іншим особам, у фактичному володінні (користуванні) яких можуть перебувати, розпоряджатися та відчужувати арештоване майно.
Підсумовуючи викладене, підставою арешту вищевказаного майна є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а відповідно метою є запобігання можливості його відчуження, або іншого перетворення.

На підставі вищевикладеного слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Вказав, що коли придбано було майно йому невідомо, частки не визначені. Вважає, що у подружжя спільна власність, оскільки ОСОБА_6 користувався цим майном. Ухвали про обшук були винесені судом, в ході обшуку 23.10.2020 року вилучили всю зброю, але до суду не зверталися з клопотанням про арешт цього майна.
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що 23.10.2020 року проводилися обшуки, під час яких вилучили зброю. В ухвалах про обшуки не було вказано ані зброї, ані грошей. Він звертався до слідчого про повернення зброї. Вважає, що слідчим пропущено строк при зверненні з клопотанням про арешт зброї. Даних про вартість майна немає, суми не співмірні. Відсутні дані про придбання майна у шлюбі, і більше того на майно подружжя не може бути накладено арешт відповідно до ст.73 СК України.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001249 від 09.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_6 , якому 23.10.2020 року повідомлено про підозру за ч.2 ст. 364 КК України.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_18 належить на праві приватної власності житлова квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 13203305).

Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України, статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так, із змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_6 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Відповідно до приписів п. ч. 2 ст. 170 КК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

30.10.2020 року прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_14 заявлено цивільний позов у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням у сумі 463 844 гривні 98 копійок.

З огляду на ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Таким чином в частині накладення арешту на житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 13203305), суд вважає клопотання слідчого таким, що підлягає задоволенню.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий судя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Щодо інших вимог клопотання суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю результатами інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.
Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заборонено будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснене на підставі закону.
ЄСПЛ в своїх рішеннях визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року).
Згідно положень статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Крім того відповідно до абз. 2 п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ: арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
З огляду на вищевикладене, вимоги слідчого про накладення арешту на чотири мисливські нарізні карабіни: «HOWA1500» кал. 308Win, серія НОМЕР_1 ; «BLASERR8» 243 кал., серія НОМЕР_2 ; «HECKLER&KOCHP2000V3» кал. 30-06, номер НОМЕР_3 ; «MERKEL» кал. 9.3*74, номер НОМЕР_4 , дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_5 , виданий УПД ГУНП в Дніпропетровській області терміном дії до 09.11.2021 року; -три мисливські гладкоствольні рушниці «МЦ21-12» 12 кал., номер НОМЕР_6 , «FABARMH35Exc» 12 кал., номер НОМЕР_7 , «AKKAR» 12 кал., номер НОМЕР_8 , дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_9 , виданий Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області терміном дії до 31.12.2021 року; -спеціальний засіб травматичної дії «ПМРФ» кал. 9 мм., серія НОМЕР_10 , дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_11 виданий УПД ГУНП в Дніпропетровській області терміном дії 09.06.2021 року, не підлягають задоволенню.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 23.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22.10.2020 року за адресою: м. Дніпро, вул.Набережна Заводська,80к, було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: чотири мисливські нарізні карабіни: «HOWA1500» кал. 308Win, серія B номер НОМЕР_19 ; «BLASERR8» 243 кал., серія НОМЕР_2 ; «HECKLER&KOCHP2000V3» кал. 30-06, номер НОМЕР_3 ; «MERKEL» кал. 9.3*74, номер НОМЕР_4 , дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_5 , виданий УПД ГУНП в Дніпропетровській області терміном дії до 09.11.2021 року; -три мисливські гладкоствольні рушниці «МЦ21-12» 12 кал., номер НОМЕР_6 , «FABARMH35Exc» 12 кал., номер НОМЕР_7 , «AKKAR» 12 кал., номер НОМЕР_8 , дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_9 , виданий Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області терміном дії до 31.12.2021 року; -спеціальний засіб травматичної дії «ПМРФ» кал. 9 мм., серія НОМЕР_10 , дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_11 виданий УПД ГУНП в Дніпропетровській області терміном дії 09.06.2021 року, а з даним клопотанням слідчий звернувся до суду лише 04.11.2020 року.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст. 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною пятою ст. 171, частиною шостою ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
При цьому, в ч. 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
В даному спірному випадку, зазначене в ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, при цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.
Системний аналіз положень КПК України свідчить, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, а речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку; 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення (ч. 7 ст. 236, ч. 1 ст. 98, ч. 2 ст. 168 КПК України).
У резолютивній частині ухвали суду від 22.10.2020 року зброя не зазначена, в судовому рішенні йдеться про необхідність вилучення речей чи документів, що можуть бути доказами під час судового розгляду, а тому, у відповідності до ч. 7 ст. 236 КПК України, це вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна.
У відповідності з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження ухвалою слідчого судді, додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. В клопотанні про арешт майна орган досудового розслідування не просив поновити пропущений строк.

Враховуючи, що законом встановлено те, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, а органом досудового розслідування не приведені обставини, які, на думку суду, є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні в цій частині клопотання слідчого про арешт вилученого майна.

Щодо клопотання слідчого про наладення арешту із забороною розпорядження та відчуження, що належить на праві спільної сумісної власності підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зареєстроване на її ім`я, з метою забезпечення конфіскації майна, а саме на: 1/3 житлового будинку з будівлями та спорудами (водна станція), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 13649388) та автомобіль УАЗ 420-2400 1988 року випуску реєстраційний знак НОМЕР_12 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, тобто з метою забезпечення цивільного позову, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно положень ст. 73 СК України, при відшкодуванні шкоди, завданої кримінальним правопорушенням одного з подружжя, стягнення може бути накладено на майно, набуте за час шлюбу, якщо рішенням суду встановлено, що це майно було придбано на кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно наданих слідчим відомостей, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить і зареєстроване на її ім`я майно, а саме: 1/3 житлового будинку з будівлями та спорудами (водна станція), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 13649388) та автомобіль УАЗ 420-2400 1988 року випуску реєстраційний знак НОМЕР_12 .

Проте, в матеріалах клопотання відсутні дані про час та підстави придбання майна дружиною, а отже про набуття його спільно подружжям в період шлюбу.
З цього приводу, слід також зазначити, що статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).
Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.
Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
З урахуванням встановленого, слід зазначити про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання в цій частині, оскільки під час його розгляду не було доведено того, що майно яке сторона обвинувачення просить арештувати з метою забезпечення позову, належить підозрюваному особисто, або було придбано за кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Також, у клопотанні відсутні достатні відомості для висновку про співмірність заходів забезпечення кримінального провадження із межами потреб досудового розслідування у кримінальному провадженні. Висловлені слідчим доводи, на думку слідчого судді, не є правовою підставою для арешту майна у кримінальному провадженні, а потреби досудового розслідування можуть бути задоволені у інший, менш обтяжливий для власника спосіб.
На підставі викладеного, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001249 від 09.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), а саме на: житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 13203305) із забороною розпорядження та відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1