Справа № 282/961/20
Провадження № 1-кс/282/213/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2020 рокусмт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт.Любар, клопотання слідчого СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000208 від 10.09.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням у якому зазначає, що у провадженні СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000208 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що 06.09.2020 року близько 15 год. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 перебували у житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , де між ними виникла словесна суперечка, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , підійшов до останнього та умисно наніс чисельні удари руками в життєвоважливі органи голову, тулуб потерпілого, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: перелому склепіння черепа, крововиливу над твердою мозковою оболонкою та набряку головного мозку, які спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7

10 вересня 2020 року о 18 год. 10 хв. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.208 КПК України, а 11.09.2020 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років та його вина у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування, а саме:

- протоколом огляду місця події від 10.09.2020 року, а саме: домогосподарства АДРЕСА_1 , де виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті;

- протоколом огляду трупа від 10.09.2020 року, під час якого виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: перелому склепіння черепа, крововиливу над твердою мозковою оболонкою та набряку головного мозку, крововиливи в м`які тканини голови;

- протоколом обшуку від 10.09.2020 року, проведеного у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено одяг потерпілого ОСОБА_7 , одяг підозрюваного ОСОБА_4 зі слідами речовини червоно-бурого кольору, схожими на кров, іншу слідову інформацію, зафіксовані пусті ємності від спиртних напоїв;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який зазначив, що під час перебування потерпілого ОСОБА_7 у нього вдома 06.09.2020 року близько 15 год. він під час суперечки умисно наніс йому два удари руками в голову та чисельні удари в тулуб;

- протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_4 ;

- протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Захист підозрюваного ОСОБА_4 з моменту затримання здійснює адвокат ОСОБА_5 , що підтверджується дорученням №006-0001530 від 10.09.2020 року про надання безоплатної вторинної правової допомоги по даному кримінальному провадженню.

Досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наявність даних ризиків підтверджується зібраними в ході досудового розслідування відомостями та даними.

ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, вчинив злочин з побутових причин і розуміючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

З отриманих даних установлено, що ОСОБА_4 ніде не працює, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків.

Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків, що б вони надали чи змінили покази на його користь.

Таким чином, встановлено наявність ризиків, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення чи впливати на свідків.

Крім того, будь-яких перешкод за віком чи станом здоров`я для тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, не має.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним і не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання і підтвердив обставини вказані в ньому.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 просили в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Заслухавши підозрюваного та інших учасників розгляду клопотання, дослідивши письмові докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, відповідно до ст.178 КПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання, суд приймає до уваги, що згідно ст.183 ч.1 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд приймає до уваги положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою» № 4 від 25.04.2003, згідно якого взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано фактом вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, оскільки справжні інтереси суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Органом досудового розслідування 11.09.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до п.«с» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Окрім цього, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86; 26 червня 1991).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Феррарі- Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37,15) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин внаслідок якого настала смерть людини і за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, також перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, те, що він не має стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, а тому запобігти даним ризикам шляхом застосування до нього інших, більш м`яких, запобіжних заходів, не можливо.

Будь-яких перешкод за віком чи станом здоров`я для тримання під вартою немає.

Таким чином, суд переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначити підозрюваному ОСОБА_4 , розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється спричинив загибель людини.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 18 год. 10 хв. 10 вересня 2020 року.

Строк дії ухвали - до 18 год. 10 хв. 10 листопада 2020 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1