Справа № 626/2060/20
Провадження № 1-кс/626/750/2020
УХВАЛА
про відмову в клопотанні про скасування арешту майна

07 грудня 2020 року Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна за кримінальним провадженням № 0000110 від 27.08.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000110 від 27.08.2020 року.

На обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділом Красноградського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 27.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.
16.09.2020 співробітники Красноградського ВП ГУНП в Харківській області під час огляду земельної ділянки вилучили належний ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Техно» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 25.09.2020 частково задоволено клопотання начальника СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду місця події від 16.09.2020 у рамках кримінального провадження №0000110 від 27.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.
Так, за вказаною ухвалою накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпоряджання, користування на належний ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Техно» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 .
Цією ж ухвало вказане вище майно передано на зберігання Красноградському ВП ГУНП в Харківській області.
Вважає, що вилучене в ході огляду та належне ОСОБА_3 майно не є доказом кримінального правопорушення (воно не підшукане, не виготовлене, не пристосоване, не використано як засіб чи знаряддя вчинення злочину, та не зберегло на собі його сліди), воно не призначалося (не використовувалося) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; воно не є предметом кримінального правопорушення; воно не одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та не є доходами від них, не є майном, в яке їх було повністю або частково перетворено; воно не виступає засобом забезпечення цивільного позову; воно не підлягає спеціальній конфіскації, тощо.
Просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 25.09.2020 на мобільний телефон марки «Техно» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 та повернути його ОСОБА_3 як власнику.
Слідчий СВ Красноградського ВП ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, направив до суду письмове пояснення в якому просив відмовити у задоволенні клопотання, так як мобільний телефон, що належить ОСОБА_3 є речовим доказом по кримінальному провадженню і необхідний для проведення техніко-криміналістичного дослідження згідно його постанови від 01.12.2020 року.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, додані до нього документи, письмове пояснення слідчого, вважає, що в задоволенні клопотанні необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною першою статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Тобто із даної норми права слідує, що володілець арештованого майна повинен довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя, оцінивши доводи заявника, вважає, що він не довів той факт, що в подальшому відпала потреба арешту його майна.
Із письмового пояснення слідчого витікає, що мобільний телефон, що належить ОСОБА_3 є речовим доказом по кримінальному провадженню і необхідний для проведення техніко-криміналістичного дослідження згідно постанови від 01.12.2020 року, а за змістом положень ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення саме збереження речових доказів.

Відповідно до п.9 ст. 100 КПК України доля речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішення законної сили.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, з метою збереження арештованого майна ОСОБА_3 як речового доказу та необхідності проведення відповідних експертиз, у застосуванні цього заходу не відпала потреба.
Згідно ст. 309 КПК України, ухвала слідчого судді про відмову у клопотанні про арешт майна оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 100, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № № 0000110 від 27.08.2020року, а саме: мобільного телефону моделі «Техно» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя