Справа № 444/1165/20
Провадження № 1-кп/444/351/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

його законного представника ОСОБА_5 ,

захисника особи відносно якої розглядається

клопотання ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000307 від 10.05.2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Грибовичі, Жовківського району Львівської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працює, є особою з інвалідністю, учасник бойових дій, раніше не судимий,
за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 09 травня 2020 року, приблизно 19 години 30 хвилин, знаходячись на подвір`ї господарства АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно завдав ОСОБА_7 множинні удари правою рукою затисненою у кулак в ділянки голови та обличчя, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 синець на обличчі, садна на волосяній частині голови, губах та крововилив під слизову оболонку щоки зліва, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4 містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що, на його думку, є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 не заперечив проти задоволення клопотання.
Захисник особи відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Особа відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 в судовому засідання підтримав думку свого захисника та законного представника, пояснив, що визнає вину.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що претензій до ОСОБА_4 немає.

Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, дослідивши надані суду докази, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вчинення суспільно небезпечного діяння, яке передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, саме ОСОБА_4 стверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що ввечері близько 19 години (точного часу він не пригадує) він прийшов додому за адресою: АДРЕСА_1 , з роботи. ОСОБА_4 на той час був у нього вдома та пив каву, під час чого у них виник словесний конфлікт. Потерпілий пояснив, що він не зрозумів, що сталося зі ОСОБА_4 , оскільки останній накинувся на нього, повалив на землю, та наніс йому множинні удари рукою затиснено в кулак в область голови та обличчя, внаслідок чого він втратив свідомість. Потерпілий пояснив, що претензій до ОСОБА_4 в нього немає;
- висновком судової медичної експертизи № 660 від 12.05.2020 року, якою встановлено, що у гр. ОСОБА_7 виявлено: синець на обличчі, садна на волосяній частині голови, на губах, крововилив під слизову оболонку щоки зліва. Вказані тілесні ушкодження утворились від неодноразової дії тупого предмета, могли виникнути 09.05.2020 року, як вказує потерпілий, та відносяться до легкого ступеня тяжкості;

Та обставина, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності доводиться висновком судово-психіатричного експерта № 113 від 15.05.2020 року відповідно до якого ОСОБА_4 в період інкримінованих дій страждав хронічним психічним захворюванням у виді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з помірно-вираженим дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері, та не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У висновку зазначено, що на даний час ОСОБА_4 також страждає хронічним психічним захворюванням у виді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з помірно-вираженим дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері, та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Імовірний початок даного захворювання припадає на кінець 2014 року - початок 2015 року. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

При цьому, суд враховує дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, перебуває з 2015 року на "Д" обліку в лікаря-психіатра.

Судово-психіатрична експертиза проведена відповідно до вимог ст. 242 КПК України.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що суспільно небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 125 КК України вчинене саме ОСОБА_4 , який на час його вчинення перебував в стані неосудності та у зв`язку із цим потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про те, що до ОСОБА_4 , який вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, відповідно до вимог ст. 94 КК України, необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Враховуючи положення п.15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Керуючись ст. ст. 369, 372, 513 КПК України, ст. ст. 93-94 КК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання керівника органу дізнання-начальника сектору дізнання Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_8 погодженого заступником начальника Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Грибовичі, Жовківського району Львівської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працює, є особою з інвалідністю, раніше не судимий, учасник бойових дій,примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Ухвала суду може бути оскаржена учасниками судового провадження в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1