ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 1-кп/362/423/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.04.2020 року колегія суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області:

за головуванням судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00001242 від 05.03.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хенесеній-Ноі Леонівського району, Республіки Молдова, молдованина, громадянина Республіки Молдова, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2, 3, 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області від Київського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0001242 від 05.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2, 3, 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2020 року, згідно положень ч. 3 ст. 35 КПК України, для розгляду кримінального провадження було визначено колегію суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 06.03.2020 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурором було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення його у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявності достатніх підстав вважати, що відносно обвинуваченого продовжують існувати ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти продовження відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, просив застосувати відносно нього інший запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив замінити щодо обвинуваченого запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Потерпіли до суду не з`явилися про розгляд справи повідомленні належним чином.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2020 року відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.05.2020 року включно.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить також з вимог ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованої 17.07.1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», якими передбачено гарантії права на свободу та особисту недоторканість, враховуючи, що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Частина друга статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У частині першій статті 183 КПК визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177КПК. До цих ризиків належать такі спроби обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути( пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Колегія суддів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , міцність соціальних зв`язків у місці його проживання, а саме те, що він перебуває в цивільному шлюбі, не працевлаштований, його вік та стан здоров`я, а саме відсутність даних про тяжкі хвороби, інвалідності, являється громадянином іншої держави, відсутність сталих зв`язків на території м. Василькова та Васильківського району, перебував в розшуку, а тому на даній стадії кримінального провадження не відпали ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що дає підстави вважати колегії суддів про його можливе уникнення від явки до суду шляхом зміни свого місця проживання та можливості виїхати за межи території України, з метою уникнення від відповідальності, а тому колегія суддів дійшла до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів.
Виходячи з цих самих підстав, колегія судів приходить до висновку про неможливість на даний час задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 176, 177, 183 - 184, 194, 314 - 317, 372, 376 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції терміном 60 діб, а саме до «15» червня 2020 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семі днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17.04.2020 року

Головуючий суддя ОСОБА_8

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3