КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3527/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ПП «Слав Консалтинг» ОСОБА_6 , з внесеними останнім доповненнями до неї, на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , і накладено арешт на нерухоме майно, із забороною його відчуження, яке належить на праві власності ПП «Слав Консалтинг» (), а саме на:

1) частину будівлі гуртожитку літ. А-3, яка реконструйована під готельний блок з офісними приміщеннями, площею 759 кв. м., що складає 520/1000 від будівлі гуртожитку літ. А-3, загальною площею 1461,6 кв. м., яка розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вул. Левицького, 6;

2) літній будинок, загальною площею 84,1 кв. м., який розташований за адресою: Донецька область, Мангушський район, село Мелекіне, вул. Набережна, 65/1.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ПП «Слав Консалтинг» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання був здійснений за відсутності власника майна, який знаходиться на тимчасово окупованій території, а про оскаржувану ухвалу слідчого судді стало відомо лише 17 червня 2020 року.

Стосовно ухвали слідчого судді, то автор апеляції, вважаючи її незаконною, стверджує, що власник майна ПП «Слав Консалтинг» не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002990 від 02 квітня 2014 року, а отже, згідно з вимогами ст. 170 КПК України, не є суб`єктом, на майно якого може бути накладено арешт. У зв`язку з цим представник запевняє, що відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, яке перебуває у власності ПП «Слав Консалтинг». При цьому апелянт вказує, що все майно, яке належить підприємству, було придбане ним у законний спосіб ще у 2005 році, тобто задовго до того, як ОСОБА_9 став директором ПП «Слав Консалтинг». Також, на думку автора апеляції, відсутні жодні докази того, що належне підприємству майно здобуте злочинним шляхом чи було об`єктом кримінального правопорушення, а відтак воно не має ознак речових доказів, визначених у ст. 98 КПК України.

Крім того, представник вважає, що актуальність арешту зазначеного майна втрачена, оскільки з моменту порушення кримінального провадження і до теперішнього часу жодних слідчий дій щодо підприємства не проводилось.

14 липня 2020 року до Київського апеляційного суду від представника ПП «Слав Консалтинг» ОСОБА_6 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначає, що ПП «Слав Консалтинг» не є об`єктом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, а на момент розгляду клопотання старшого слідчого ПП «Слав Консалтинг» був третьою особою, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт. Тому, за переконанням апелянта, з клопотанням про арешт майна, у відповідності до приписів ст. 64-2 КПК України, мав право звертатись лише прокурор, у зв`язку з чим, як вважає представник, слідчим суддею було безпідставно розглянуто клопотання про арешт майна.

Також ОСОБА_6 запевняє, що журнал судового засідання від 22 листопада 2018 року не відповідає вимогам п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 108 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що представником ПП «Слав Консалтинг» ОСОБА_6 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, але його апеляційна скарга, з доповненнями до неї, не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, Управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002990, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 квітня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 255; ч. 1 ст. 364; ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368; ч. 5 ст. 368; ч. 3 ст. 368-2; ч. 2 ст. 375; ч. 2 ст. 376; ч. 2 ст. 376-1; ч. 1 ст. 382 КК України.

Органи досудового розслідування посилаються на те, що на початку 2011 року Голова Вищого господарського суду України ОСОБА_10 у змові з іншими суддями та працівниками господарських судів України, арбітражними керуючими створили стійке ієрархічне об`єднання, до якого в різний період часу залучали окремих суддів і керівників господарських судів України, працівників апарату цих судів, адвокатів, арбітражних керуючих, оцінювачів, службових осіб товарних бірж, членів сім`ї та інших близьких осіб, члени якого і структурні частини якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації, пов`язаних із систематичним отриманням неправомірної вигоди, незаконного збагачення, заволодіння державним, а також іншим майном шляхом постановлення суддями господарських судів України неправосудних рішень, тиску на суддів з метою схилення їх до винесення таких рішень, втручання в автоматизовану систему документообігу суду з метою розподілення господарських справ на потрібного суддю і подальшої легалізації доходів, отриманих злочинним шляхом, а також здійснювали керівництво та координацію злочинної діяльності інших осіб, забезпечували функціонування як самої організації, так і інших злочинних груп.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 через своїх довірених осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та інших отримав контроль над фінансово-господарською діяльністю ряду підприємств. Зокрема, встановлено, що у період з вересня 2009 року до 03 грудня 2010 року у місті Донецьку ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , шляхом зловживання довірою ОСОБА_12 і ОСОБА_13 заволодів майновими активами ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод», власником якого станом на 03 грудня 2010 року стало підконтрольне ОСОБА_10 підприємство ТОВ «Ексімпром», загальною вартістю понад 40000000 гривень, що у понад як шістсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто в особливо великому розмірі.

Так, ОСОБА_10 , завідомо знаючи, що ОСОБА_12 має особисті проблеми з представниками вищих органів держави, скориставшись довірливими відносинами з останнім, створив передумови, які стали підставою для оформлення 100 % частки майнових активів ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» на підконтрольне ОСОБА_10 підприємство та у період серпня грудня 2010 року через свого товариша ОСОБА_13 передав на ТОВ «Інтеграл Інвест» 60 % частки таких майнових активів, які 03 грудня 2010 року було оформлено на ТОВ «Ексімпром» місто Донецьк (), співзасновником і директором якого є довірена особа ОСОБА_10 ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на повне заволодіння ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» та контроль на ним, до наглядової ради вказаного підприємства були введені довірені особи ОСОБА_10 , а саме ОСОБА_9 і ОСОБА_14 , які повинні були здійснювати контроль за фінансово-господарською діяльністю ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод».

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що з метою легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, ОСОБА_10 залучив ОСОБА_9 до створення підконтрольного йому ПП «Слав Консалтинг» (), майно якого було здобуто злочинним шляхом.

У цьому кримінальному провадженні 02 жовтня 2018 року було здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. З ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

16 жовтня 2018 року ОСОБА_9 у встановленому законом порядку було здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209 КК України.

Також встановлено, що за ПП «Слав Консалтинг» () значиться нерухоме майно, а саме:

1) частина будівлі гуртожитку літ. А-3, яка реконструйована під готельний блок з офісними приміщеннями, площею 759 кв. м., що складає 520/1000 від будівлі гуртожитку літ. А-3, загальною площею 1461,6 кв. м., яка розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вул. Левицького, 6;

2) літній будинок, загальною площею 84,1 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, у органів досудового розслідування є всі підстави вважати, що вказане нерухоме майно було набуто ПП «Слав Консалтинг» у злочинний спосіб за рахунок злочинної діяльності ОСОБА_10 за сприяння ОСОБА_9

16 листопада 2018 року (клопотання датоване 14 листопада 2018 року) старший слідчий в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, із забороною його відчуження, яке належить на праві власності ПП «Слав Консалтинг» (), а саме на: - частину будівлі гуртожитку літ. А-3, яка реконструйована під готельний блок з офісними приміщеннями, площею 759 кв. м., що складає 520/1000 від будівлі гуртожитку літ. А-3, загальною площею 1461,6 кв. м., яка розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вул. Левицького, 6; - літній будинок, загальною площею 84,1 кв. м., який розташований за адресою: Донецька область, Мангушський район, село Мелекіне, вул. Набережна, 65/1. Це клопотання мотивовано тим, що такий арешт є необхідним з метою збереження речових доказів, вжиття заходів щодо спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання у майбутньому та відшкодування заподіяної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов).

22 листопада 2018 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено.

Задовольняючи вказане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0002990, про накладення арешту на нерухоме майно, із забороною відчуження, яке належить на праві власності ПП «Слав Консалтинг» (), а саме на:

1) частину будівлі гуртожитку літ. А-3, яка реконструйована під готельний блок з офісними приміщеннями, площею 759 кв. м., що складає 520/1000 від будівлі гуртожитку літ. А-3, загальною площею 1461,6 кв. м., яка розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вул. Левицького, 6;

2) літній будинок, загальною площею 84,1 кв. м., який розташований за адресою: Донецька область, Мангушський район, село Мелекіне, вул. Набережна, 65/1, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на нерухоме майно, із забороною його відчуження, яке належить на праві власності ПП «Слав Консалтинг» (), а саме на:

1) частину будівлі гуртожитку літ. А-3, яка реконструйована під готельний блок з офісними приміщеннями, площею 759 кв. м., що складає 520/1000 від будівлі гуртожитку літ. А-3, загальною площею 1461,6 кв. м., яка розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вул. Левицького, 6;

2) літній будинок, загальною площею 84,1 кв. м., який розташований за адресою: Донецька область, Мангушський район, село Мелекіне, вул. Набережна, 65/1, з огляду на те, що метою такого арешту є забезпечення спеціальної конфіскації майна.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив саме належну мету, передбачену п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, та відповідну їй правову підставу, передбачену ч. 4 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання старшого слідчого і накладення арешту на нерухоме майно, із забороною його відчуження, яке належить на праві власності ПП «Слав Консалтинг» (), а саме на:

1) частину будівлі гуртожитку літ. А-3, яка реконструйована під готельний блок з офісними приміщеннями, площею 759 кв. м., що складає 520/1000 від будівлі гуртожитку літ. А-3, загальною площею 1461,6 кв. м., яка розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вул. Левицького, 6;

2) літній будинок, загальною площею 84,1 кв. м., який розташований за адресою: Донецька область, Мангушський район, село Мелекіне, вул. Набережна, 65/1.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абзаці 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищевказане нерухоме майно, із забороною його відчуження, яке належить на праві власності ПП «Слав Консалтинг» (), врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на зазначене нерухоме майно, із забороною його відчуження, яке належить на праві власності ПП «Слав Консалтинг» (), діяв у спосіб та у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається, а ті недоліки, на які звертає увагу апелянт стосовно журналу судового засідання, то вони не впливають на правильність прийнятого слідчим суддею рішення, виходячи з того, що розгляд клопотання про арешт майна був проведений без учасників процесу.

Що стосується посилань автора апеляції на ст. 64-2 КПК України, то в частині другій цієї статті зазначено, що «третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна». Що мав на увазі законодавець, викладаючи таким чином зазначену норму закону, незрозуміло, тобто в цій нормі не визначено, що саме виникає у третьої особи з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна, як незрозумілим є і те, коли саме особа набуває статусу третьої особи у кримінальному провадженні. Вказану норму закону можна розуміти двояко в залежності від того, як читати речення. В першому випадку це може розумітися так: «Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, особа стає з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна», а в другому випадку «Права та обов`язки у третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна». Отже, ч. 2 ст. 64-2 КПК України є недосконалою із-за самої граматичної побудови речення. Разом з тим, слід відмітити, що ця норма закону є загальною, але якщо звернутися до спеціальних норм КПК України, якою в даному випадку є ст. 171 КПК України, то в частині першій цієї статті визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. При цьому в ч. 2 ст. 171 КПК України приводяться вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна, в пункті третьому яких слідчий, прокурор повинен зазначити документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Таким чином, зі змісту зазначеної спеціальної норми КПК України вбачається безпосереднє право слідчого на звернення до слідчого судді, суду з клопотанням, погодженим із прокурором, про арешт майна третьої особи. До того ж, ч. 3 ст. 171 КПК України надає таке право і цивільному позивачу, а тому доводи апелянта, що з клопотанням про арешт майна третьої особи може звернутися до слідчого судді, суду лише прокурор слід визнати помилковими.

Враховуючи встановлені факти і відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ПП «Слав Консалтинг» ОСОБА_6 , з внесеними останнім доповненнями до неї, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , і накладено арешт на нерухоме майно, із забороною його відчуження, яке належить на праві власності ПП «Слав Консалтинг» (), а саме на:

1) частину будівлі гуртожитку літ. А-3, яка реконструйована під готельний блок з офісними приміщеннями, площею 759 кв. м., що складає 520/1000 від будівлі гуртожитку літ. А-3, загальною площею 1461,6 кв. м., яка розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вул. Левицького, 6;

2) літній будинок, загальною площею 84,1 кв. м., який розташований за адресою: Донецька область, Мангушський район, село Мелекіне, вул. Набережна, 65/1, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ПП «Слав Консалтинг» ОСОБА_6 , з внесеними останнім доповненнями до неї, залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ __________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4