Справа № 185/44/21
Провадження № 1-кс/185/53/21
У Х В А Л А

11 січня 2021 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , у присутності підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Павлоград Дніпропетровської області, освіта повна середня, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, маючої судимість,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2021 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_7 клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2020 року за № 0001669, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеного клопотання ОСОБА_5 22 грудня 2020 року приблизно о 13 год. 00 хв. (більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходились за адресою: АДРЕСА_2 , біля сховища, яке знаходиться між дев`ятим поверхом та поверхом даху в будинку.

В указаний час у останніх виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням, а саме будь-яких речей, які знаходяться у вказаному сховищі, що розташоване між дев`ятим поверхом та поверхом даху у будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням і звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, 22 грудня 2020 року приблизно з 13 год. 00 хв., знаходячись на дев`ятому поверсі будинку АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , за допомогою раніше приготовлених та принесених із собою плоскогубців, шляхом пошкодження кріплень для навісного замку від сховища, проникли до зазначеного сховища, де побачили спортивний велосипед марки «Cyclone» марки LX650b та перфоратор марки «Makita», та скориставшись тим, що контроль зі сторони власника майна відсутній, впевнившись у тому, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом проникнення, викрали спортивний велосипед марки «Cyclone» марки LX650b та перфоратор марки «Makita», що належить ОСОБА_9 , чим спричинили останньому матеріального збитку на суму 11 200, 33 грн.

В послідуючому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторне, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище.

Крім того, ОСОБА_5 09.01.2021 року близько 09:00 год., діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна, знаходився у другому під`їзді буд. АДРЕСА_3 , де, діючи за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що за їх злочинними діями не спостерігають сторонні особи, використовуючи заздалегідь підготовлені бокорізи, таємно, повторно зрізали та викрали належний ТОВ «ТРК «Кадр-ТБ» магістральний кабель UTP 50 пар, довжиною 7 метрів, загальною вартістю 945 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили ТОВ ««ТРК «Кадр-ТБ» майнову шкоду на вказану суму.

Цими діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

09.01.2021 рокуОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколами оглядів від 23.12.2020 року, 09.01.2021 року;

-показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

-показами потерпілого ОСОБА_9 ;

-висновком експерта № 19/104-17/2/12.1/568 від 29.12.2020 року;

-протоколом затримання ОСОБА_5 .

Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин проти власності, після вчинення нею вказаного злочину до правоохоронних органів не звернулася, з місця злочину намагалася зникнути, крім того, враховуючи те, що під загрозою застосування до неї суворого покарання, у разі доведеності її вини, у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому вона підозрюється, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні. Враховуючи також той факт, що ОСОБА_5 не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, остання може вчинити й інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, доцільно застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обов`язків підозрюваною та не забезпечить запобігання вищезазначених ризикам.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваної, захисника, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2020 року за № 0001669 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України.

09.01.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення нею кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальних правопорушеннях, враховуючи її вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин, схильна до вчинення злочинів проти власності, не має постійного місця проживання, роботи, постійного джерела доходу, що в свою чергу свідчить про нестійкість соціальних зв`язків, враховуючи також існування ризиків незаконного впливу на інших учасників кримінального правопорушення з метою схилення їх до надання суду неправдивих свідчень на її користь, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваної, а саме те, що вона не працює, тяжкість правопорушення, за вчинення якого вона підозрюється, вважаю за необхідне визначити їй заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неї такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останньої під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 12 години 12 хвилин 09 січня 2021 року.

Строк дії ухвали - до 12 години 12 хвилин 09 березня 2021 року.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1