Справа № 308/5629/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщені Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання ОСОБА_5 в особі адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2019 року в рамках кримінального провадження №0000166.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2019 року накладено арешт у вигляді заборони на відчуження та користування, в тому числі забудову та вирубку дерев, зокрема, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0110 загальною площею 0,06 га. за адресою м. Ужгород провулок Мостовий та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0111 загальною площею 0,11 га. за адресою м. Ужгород провулок Мостовий власник ОСОБА_5 (реєстраційна картка платника податків № НОМЕР_1 ), а на підставі договору суперфіції №493 від 30.05.2017 також ТзОВ «Континент Інвест Груп» .
Заявник зазначає, що накладений арешт є безпідставним, так як у клопотанні про арешт майна слідчий стверджує, що в ході досудового розслідування призначено комплексну оціночно-земельну та оціночно-будівельну експертизи до Київського науково- дослідного інституту судових експертиз, яка на час розгляду клопотання не закінчена. Вказує, що з моменту винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження пройшло вже більше півтора року, органи досудового розслідування мали всі можливості щодо проведення зазначених ними та судом експертиз.
Більше того, незважаючи на те, що розслідування в кримінальному провадженні №0000166 триває протягом тривалого часу, відомості про причетність до злочину власника земельної ділянки не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно нього не здійснюється досудове розслідування, не пред`явлено цивільного позову, майно зазначене в ухвалі про арешт майна, не є предметом чи доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами.
Викладені обставини свідчать про те, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відсутні, так само відсутні додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
На підставі наведеного, просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2019 року у вигляді заборони на відчуження та користування, в тому числі забудову та вирубку дерев в частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0110, загальною площею 0,06 га. за адресою м. Ужгород провулок Мостовий та земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0111, загальною площею 0,11 га. за адресою м. Ужгород провулок Мостовий, власник ОСОБА_5 (реєстраційна картка платника податків № НОМЕР_1 ), а на підставі договору суперфіції №493 від 30.05.2017 також ТзОВ «Континент Інвест Груп» .
Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання у повному обсязі та вкотре зазначив на безпідставність накладеного арешту. Додав рішення господарського суду Закарпатської області, рішення апеляційного та касаційного суду, які підтверджують законність отримання вказаних земельних ділянок у власність ОСОБА_5 шляхом проведення аукціону, тому права як власника останнього тривалий час обмежуються з незрозумілих причин.
Слідча ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні клопотання та вказала, що підстави, які слугували для вжиття заходів забезпечення позову, продовжують існувати. Також подала заперечення, змість яких зводиться до наступного.
Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що директор департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, діючи умисно, зловживаючи службовим становищем, вчинив ряд кримінальних з метою забезпечення переходу права власності на частину нерухомого майна державної власності споруди Бризкального басейну, що передбачений Державними будівельними нормами, та є невід`ємною частиною інженерних мереж будівлі Закарпатської обласного українського музичного-драматичного театру, а також на земельні ділянки, всупереч забороні проведення аукціонів щодо земельних ділянок, які використовують підприємства у сфері культури та мистецтва з кадастровим номером :01:001:0109 до громадянина ОСОБА_6 та кадастровими номерами :01:001:0110, :01:001:0111 до громадянина ОСОБА_5 .
Вказує, що всупереч ст.ст. 83, 84, 116, 136 Земельного кодексу України, ст. 36 України «Про місцеве самоврядування» та Тимчасового порядку проведення земельних аукціонів у м. Ужгороді внаслідок умисних дій службової особи директора департаменту міського господарства Ужгородської міської ради земельні ділянки історико-культурного призначення з кадастровими номерами :01:001:0109 загальною площею 0.20 га. вартістю 1 113 000 гривень, :01:001:0110 загальною площею 0,06 га. вартістю 331 000 гривень, :01:001:0111 загальною площею 0,11 га. вартістю 640 000 гривень з розташованими на них нерухомим майном державної власності спорудою Бризкального басейну, що є невід`ємною частиною інженерних мереж будівлі Закарпатської обласного українського музичного-драматичного театру вартістю 1 124 945 гривень, незаконно перейшли у власність громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави на загальну суму 1 124 945 гривень, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
Зауважує, що в ході досудового розслідування призначено проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні, складено проект повідомлення про підозру директору департаменту міського господарства Ужгородської міської ради ОСОБА_7 , спрямовано на погодження до Закарпатської обласної прокуратури, тому продовжує залишатися ризик того, що сторона обвинувачення не зможе представити суду об`єкт злочинних дій споруду «Бризкального басейну».
Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2019 року накладено арешт у вигляді заборони на відчуження та користування, в тому числі забудову та вирубку дерев, щодо наступних земельних ділянок:
- земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0109 загальною площею 0,20 га. за адресою АДРЕСА_1 власник ОСОБА_8 (реєстраційна картка платника податків № НОМЕР_2 );
- земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0110 загальною площею 0,06 га. за адресою м. Ужгород провулок Мостовий та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0111 загальною площею 0,11 га. за адресою м. Ужгород провулок Мостовий власник ОСОБА_5 (реєстраційна картка платника податків № НОМЕР_1 ), а на підставі договору суперфіції №493 від 30.05.2017 також ТзОВ «Континент Інвест Груп» .
Арешт був накладений з метою їх збереження в якості речового доказу та недопущення продажу чи зміни власника, а також необхідністю проведення експертною установою призначеної комплексної оціночно-земельної та оціночно-будівельної експертизи.
З оглянутого у судовому засіданні рішення Господарського суду Закарпатської області від 01.10.2015 року за позовною заявою прокурора міста Ужгорода в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради, м. Ужгород та Закарпатського обласного державного українського музично-драматичного театру, м. Ужгород відповідача 1 Ужгородської міської ради, м. Ужгород та відповідача 2 ФОП ОСОБА_5 про визнання незаконними: п. 1 рішення Ужгородської міської ради від 16.07.2009 року №1181 „Про перелік земельних ділянок, які підлягають продажу шляхом аукціону, яким затвердили перелік земельних ділянок, які підлягають продажу у власність шляхом аукціону, зокрема земельна ділянка розміром 0,12 га в АДРЕСА_2 ; п. 1 рішення виконавчого комітету від 23.09.2009 року №266 „Про проведення аукціону з продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення в частині затвердження стартової ціни земельної ділянки для комерційного використання, розташованої в АДРЕСА_2 площею 0,1100 га в сумі 622457грн.; аукціону з продажу земельної ділянки розміром 0,1100 га для комерційної діяльності в АДРЕСА_2 від 03.06.2010року; договору купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,1100 га для комерційної діяльності в АДРЕСА_2 від 07 червня 2010 року встановлено, що у задоволенні такого відмовлено повністю.
В подальшому, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2015 року рішення Господарського суду Закарпатської області від 01.10.2015 року залишено без змін, та постановою Вищого Господарського Суду України від 18.05.2016 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2015 року залишено без змін.
Вказаними рішеннями судів підтверджено законність призначення та проведення аукціону з продажу земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0110 загальною площею 0,06 га. за адресою АДРЕСА_3 , та земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0111 загальною площею 0,11 га за адресою АДРЕСА_2 , та в подальшому укладення договорів купівлі продажу даних земельних ділянок.
Тому, слідчий суддя не приймає до уваги твердження слідчого щодо порушення вимог законодавця при призначенні та проведенні аукціону, та подальшого відчуження даних земельних ділянок.
Окрім того, арешт на вищевказані земельні ділянки накладався з метою проведення експертною установою призначеної комплексної оціночно-земельної та оціночно-будівельної експертизи.
Слідчим суддею встановлено та неоспорено сторонами, що стороною обвинувачення у кримінальному провадженні №0000166 отримано висновок комплексної оціночно-земельної та оціночно-будівельної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за результатами якої визначено вартість земельних ділянок; проведено судову земельну технічну експертизу та отримано висновок № 15/51 від 12.05.2020 року, а також проведено судову будівельно-оціночну експертизу вартості споруд розташованих на земельних ділянках, висновок №0030/2020 від 07.09.2020 року.
Таким чином, вказана підстава накладення арешту на земельні ділянки відпала.
Крім того, відповідно до узагальненої судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому, таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Щодо осіб, які не є підозрюваними, слідчим суддею не може бути прийнято ухвалу про арешт майна, навіть якщо у нього є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Слідчому судді не надано доказів того, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, більше того, черговою ухвалою зобов`язано слідчого вирішити питання про залучення останнього в якості потерпілого.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема, статтею 1 визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.
Отже, обмеження права ОСОБА_5 , як власника земельних ділянок повинно бути обмежено до вирішення тих завдань для яких воно встановлювалося, а саме для проведення необхідних експертиз та необхідність відновлення такого права у найкоротший строк.
Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Приймаючи до уваги те, що власником вищевказаного нерухомого майна є ОСОБА_5 , відомостей стосовно повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке досліджується у рамках даного провадження немає, натомість вирішується питання про залучення його потерпілим, він є законним власником даних земельних ділянок, з часу накладення арешту на майно минуло більше одного року і шести місяців та слідчим не надано доказів на підтвердження своїх доводів про відсутність підстав для скасування арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, а накладений арешт підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2019 року у вигляді заборони на відчуження та користування, в тому числі забудову та вирубку дерев в частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0110, загальною площею 0,06 га. за адресою м. Ужгород провулок Мостовий та земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0111, загальною площею 0,11 га. за адресою м. Ужгород провулок Мостовий, власник ОСОБА_5 (реєстраційна картка платника податків № НОМЕР_1 ), а на підставі договору суперфіції №493 від 30.05.2017 також ТзОВ «Континент Інвест Груп» скасувати.
Повний текст ухвали буде оголошено 09.10.2020 року о 14 год. 00 хв.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1