Справа №333/4726/20
пр. №1-кс/333/902/20
УХВАЛА

Іменем України
31 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020 слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 29.08.2020, приблизно о 11:00, ОСОБА_5 , спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись біля супермаркету «АТБ» розташованого по проспекту Соборному, 1В у м. Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи та особистого збагачення, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, заздалегідь розприділивши між собою ролі підійшли до потерпілого ОСОБА_7 , якому по черзі нанесли не менше п`яти ударів кулаком правої руки по голові та тулубу в результаті яких потерпілий впав на землю.
Далі, ОСОБА_5 скориставшись безпораднім станом потерпілого, шляхом ривку, відкрито для останнього викрав з правої руки сумку в якій знаходились грошові кошти в сумі 70 грн., мобільний телефон марки Huawei P Smart Plus White, вартістю 4000 гривень, посвідчення учасника бойових дій на ім`я потерпілого, картку ОТП Банку.
Після чого ОСОБА_5 спільно з невстановленою особою, залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з рюкзаком, тим самим викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 4070 грн.
29.08.2020 року, о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , фактично затримано безпосередньо після вчинення злочину у порядку ст. 208 КПК України та 30.08.2020 року, о 14:45 годин, останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Вина ОСОБА_9 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме:
- наданими потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідченнями, про те, що 29.08.2020, близько 11:00 годин, маловідомі йому чоловіки на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , нанесли йому три удари в область тулуба та обличчя та у подальшому виривати сумку у потерпілого, в якій перебувало мано, а саме мобільний телефон «Huawei», посвідчення учасника бойових дій, пропуск на ЗМЖП, грошові кошти у сумі 70 гривень, банківська картка «ОТП БАНК», ключі від будинку. Після чого ОСОБА_11 вихопив вказану сумку у потерпілого та побіг;
- протоколом затримання ОСОБА_5 , під час обшуку якого, у порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, вилучено посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , перепустка ПП «ЗЖК» ОО «Щедро» на ім`я ОСОБА_7 , банківська картка «Приват-банк» № НОМЕР_2 , банківська картка «ОТП БАНК» № НОМЕР_3 ;

- пред`явленням особи ОСОБА_5 потерпілому для впізнання

Враховуючи викладене, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України з наступних підстав та ризиків, передбачених ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні, слідча ОСОБА_4 у повному обсязі підтримала клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор ОСОБА_12 в судовому засіданні стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний в ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Просили застосувати більш м`який домашній арешт.
Вислухавши доводи та пояснення слідчої, підозрюваного, захисника, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 19.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України (кримінальне провадження №0002264).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 щодо вручення йому 31.08.2020 об 15 год. 00 хв. копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу: протоколом допиту потерпілого; проведеним оглядом та вилученими речовими доказами; протоколом допиту свідків та іншими матеріалами.
29.08.2020 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними Кримінально-процесуальним Кодексом України, конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 (вчинив тяжкий злочин), дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий.

Також слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, міцних соціальних зв`язків та відсутність постійного стабільного джерела доходу, що дає підстави дійти висновку про наявність ризику вчинення іншого злочину.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

В ході розгляду клопотання підозрюваним ОСОБА_5 не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у нього наміру в подальшому вчиняти інший злочин, стати на шлях виправлення, офіційно працевлаштуватися та інше.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовує можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи обставини у справі, особистість підозрюваного на думку слідчого судді, існує з боку підозрюваної особи ризик: можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваної вчинити інший злочин, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий судця вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

Враховуючи, вимоги ч.5 ст. 182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, місячного доходу визначається можливість застосувати заставу у розмірі 20 мінімумів для працездатних осіб.
Таким чином, ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 38420 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за викликом до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;
- не відлучатися з місця проживання та реєстрації без дозволу слідчого, який проводить досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання;
Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчої Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє 40 (сорок) днів до 07.10.2020 до 16 год. 00 хв. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обчислюється з моменту його фактичного затримання 29.08.2020 о 16 год. 00 хв.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 20 мінімумів для працездатних осіб, що складає 38 420 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, суду у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;
- не відлучатися з місця проживання та реєстрації без дозволу слідчого, який проводить досудове розслідування, або суду;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суд про зміну свого місця проживання;
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1