Справа № 4815/155/20
номер провадження 1-кс/558/151/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваної ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду клопотання заступника начальника СВ Радивилівського ВП Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2020 року за № 0000193 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Алагір Північна Осетія, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстрації в АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, не депутата, раніше судимої згідно вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11.03.2020 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу,-

в с т а н о в и в:

Заступник начальника СВ Радивилівського ВП Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням у встановленому порядку, звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, строком на 60 днів, відносно підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_4 ..

Згідно клопотання зазначається про те, що 17 червня 2020 року, приблизно о 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 перебувала у літній кухні житлового господарства за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_2 .

Тоді ж, між ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, відбувся словесний конфлікт, в результаті чого в ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, раптово, взявши із шухляди столу в кухні ножа, умисно, із значною силою своєї руки нанесла ним один удар в область стегна лівої ноги ОСОБА_7 ..

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці події.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 60 від 17.06.2020, наданого судово-медичним експертом Дубенського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_8 , після проведення розтину трупа ОСОБА_7 встановлено, що смерть останнього настала внаслідок масивної крововтрати, зовнішньої кровотечі, ножового колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням стегнової артерії.

17.06.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні попередньо обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України; її причетність до вчинення злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а також наявні обставини, що свідчать про можливість настання ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Так, підозрювана ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності може залишити місце постійного проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також маючи незняту та непогашену судимість, наразі підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що свідчить про можливість продовження нею своєї злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від від семи до десяти років.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігти виникненню зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, крім запобіжного заходу у вигляді взяття під варту строком на шістдесят днів.

У судовому засіданні стороною обвинувачення було підтримане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених в клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні, суду пояснила, що не заперечує щодо задоволення даного клопотання. До затримання ніде не працювала офіційно, власного житла немає, діти перебувають в дитячих установах. У зв`язку зі смертю першого чоловіка вона дійсно вживала спиртне, не доглядала за дітьми. Умислу на позбавлення життя потерпілого немала, проживала разом з ним в одному будинку.

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 ОСОБА_5 просить суд обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід відповідно до заявленого клопотання прокура на час проведення досудового розслідування.

Заслухавши думку сторін судового провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Радивилівським відділенням поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 17 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

17 червня 2020 року о 17 годині 40 хвилині ОСОБА_4 затримано у зв`язку з підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

17 червня 2020 року ОСОБА_4 , в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000193, повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Демидівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2020 року до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 серпня 2020 року.

Постановою керівника Дубенської місцевої прокуратури від 05.08.2020 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 17.09.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 13 серпня 2020 року ОСОБА_4 було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 вересня 2020 року включно в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ухвали Демидівського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2020 року у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 17 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст.121 КК України було продовжено строк досудового розслідування до 17 листопада 2020 року.

Подане клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Дослідженими матеріалами кримінального провадження встановлено, що причетність підозрюваної ОСОБА_4 до вчинення даного злочину підтверджується матеріалами зібраними під час досудового розслідування.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує вимоги ст.178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує те, що особа підозрюваної є раніше судима, у неї відсутні міцні соціальні зв`язки, діти перебувають у дитячих закладах, відсутнє особисте майно, офіційно ніде не працювала, власне житло відсутнє, негативно характеризується за місцем свого проживання.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
При дослідженні доказів долучених до клопотання суд дійшов висновку про наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_4 .
Вказані обставини підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та дають підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваної та виконання нею процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.

Отже, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1. ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Із змісту клопотання слідчого, встановлених в судовому засіданні обставин та із змісту досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов до висновку, що відносно підозрюваної ОСОБА_9 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Дослідженими матеріалами кримінального провадження, а також встановленими під час розгляду клопотання обставинами, з урахуванням особи підозрюваної, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею злочину, тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , наявності ризиків передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не відпали, слідчий суддя дійшов до висновку, щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваної не зможе забезпечити її належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та його задоволення.

Строк тримання під вартою визначено в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Алагір Північна Осетія, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстрації в АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» на строк 60 (шістдесят) днів,

Початок строку рахувати з 17 години 20 хвилин 16 вересня 2020 року.

Строк дії ухвали визначити до 17 години 20 хвилин 14 листопада 2020 року включно.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченій ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1