Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
представника власника
майна ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року (ЄРДР №0000593),

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, яке було виявлене та вилучене в ході огляду місця події, що мало місце 15.12.2020 в період часу 21:45 - 22:20, на узбіччі автодороги сполученням Дубно-Луцьк, в с. Підгайці, Луцького району, Волинської області, а саме: на автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного вище транспортного засобу, серія НОМЕР_2 від 19.12.2019, які належать ОСОБА_9 та товарно-транспортну накладну № ХРК-000267 від 15.12.2020, яка перебувала у володінні ОСОБА_10 .
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у 98 КПК України, а тому його арешт необхідний з метою збереження речових доказів, попередження можливого їх знищення, втрати або пошкодження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 стверджує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, та такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що має місце безпідставне вилучення майна автомобіля Мерседес-Бенц, оскільки органом досудового розслідування не зазначено жодних обґрунтувань, що дане майно має доказове значення у кримінальному провадженні, і може бути речовим доказом у ньому, а тому належний ОСОБА_9 транспортний засіб, на переконання апелянта, слід повернути власнику.
Посилається, що на момент звернення з клопотанням про арешт та на момент його розгляду огляд вилученого транспортного засобу не проводився, тому слідчому судді не було відомо, що знаходиться всередині автомобіля, що свідчить про відсутність підстав вважати, що в автомобілі перевозились фальсифіковані спиртогорілчані вироби, чи інші заборонені предмети, зовні ж автомобіль Мерседес-Бенц не містить жодних ознак будь-якого кримінального правопорушення.
Зазначає адвокат і те, що ОСОБА_9 , котрий є власником вилученого автомобіля взагалі не було відомо що саме транспортував у цьому авто ОСОБА_10 , якого зупинили працівники поліції 15 грудня 2020 року.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову ухвалу, якою скасувати арешт, накладений на транспортний засіб автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, представника власника вилученого майна, який підтримував апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131, 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно - автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного вище транспортного засобу, серія НОМЕР_2 від 19.12.2019, які належать ОСОБА_9 та товарно-транспортну накладну № ХРК-000267 від 15.12.2020, які визнані у встановленому законом порядку речовими доказами в кримінальному провадженні №0000593.
Як вважає апеляційний суд, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та згідно з ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Посилання в апеляційній скарзі про необізнаність власника транспортного засобу з тим, які саме предмети транспортував ОСОБА_10 у його авто не може в данному випадку мати визначального значення, зважаючи на те, що органом досудового розслідування доведено обгрунтовані підстави вважати вилучене майно таким, що відповідає вимогам ч.2 ст. 167 КПК України.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді