УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2021 Справа №607/22702/20

Cуддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши заяву слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 про самовідвід,-

встановив:
Cлідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 подала письмову заяву про самовідвід у провадженні ЄУН 607/22702/20 з розгляду клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000055.
У заяві вказано: «Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 28.12.2020 для розгляду судової справи № 607/22702/20, за клопотанням захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування арешту майна, мене визначено слідчим суддею для його розгляду. Зі змісту клопотання вбачається, що порушене ініціатором клопотання питання стосується скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000055 від 18.03.20189, провадження в якому закрито, та вирішення долі речових доказів. Згідно поданої в судовому засіданні копії постанови старшого слідчого з ОВС контроль-методичного відділу СУ ГУ ДФС у Тернопільській області від 01.10.2020 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 18.03.2019 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України.
Згідно п.5 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. За змістом ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається зі змісту постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.12.2020 у справі № №234/17070/19 «Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх. Відповідно до ст. 100 ч. 9 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ст. 100 ч. 9 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею». За таких обставин, вважаю, що автоматизований розподіл клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту майна, мені як слідчому судді, відбувся всупереч вимогам ст. 35 КПК України, без урахування, що у цьому кримінальному провадженні досудове розслідування вже не здійснюється, а тому слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо здійснення судового контролю цього кримінального провадження.

З метою забезпечення права на справедливий і публічний розгляд справи безстороннім судом, яке гарантоване Конституцією і законами України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України та гарантує кожній людині право на справедливий, незалежний і безсторонній суд, мною подається заява про самовідвід».

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що не заперечує щодо задоволення заяви про самовідвід.
Захисник ОСОБА_5 пояснив, що в заяві не наведено підстави передбачених КПК України.
Частиною третьою ст.35 КПК України, передбачено, що визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.
Згідно п.5 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Зі змісту постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.12.2020 у справі №234/17070/19 «Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх. Відповідно до ст.100 ч.9 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч.9 ст.100 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею».
Постановою старшого слідчого з ОВС контроль-методичного відділу СУ ГУ ДФС у Тернопільській області від 01.10.2020 року кримінальне провадження №0000055, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.199 та ч.1 ст.204 КК України.
Отже, автоматизований розподіл клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000055 відбувся без врахування того, що у цьому кримінальному провадженні досудове розслідування вже не здійснюється, оскільки його закрито, а слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо контролю цього кримінального провадження.
Враховуючи наведене заява слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 про самовідвід підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 35, 75, 76, 80, 81,82 КПК України, суд,-

постановив:
Заяву слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 про самовідвід задовільнити.

Судове провадження ЄУН - 607/22702/20 передати в.о. керівника апарату Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_10 для проведення автоматизованого розподілу між суддями кримінальної спеціалізації.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя