печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1748/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
15.01.2021 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України та зобов`язання вчинити дії.

Так, адвокат у своїй скарзі просить суд:

- визнати бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000153 від 20.02.2020 у не винесенні постанови про визнання частки ОСОБА_5 в статутному капіталі ТОВ «АКСІОМА», речовим доказом в кримінальному провадженні.

- визнати бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000153 від 20.02.2020 у не зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на частку ОСОБА_5 в статутному капіталі ТОВ «АКСІОМА».

- визнати бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000153 від 20.02.2020 у не винесенні постанови про визнання нежитлових приміщень, що належать ТОВ «АКСІОМА» речовим доказом в кримінальному провадженні.

- визнати бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000153 від 20.02.2020 у не зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на нежитлові приміщення ТОВ «АКСІОМА».

- зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 0000153 від 20.02.2020 задовольнити клопотання представника потерпілого, адвоката ОСОБА_3 та винести постанову про визнання 100% статутного капіталу ТОВ «АКСІОМА» в розмірі 5 500 000,00 грн., речовим доказом, встановивши процесуальний строк для прийняття рішення у 14 днів з моменту отримання ухвали суду.

- зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 0000153 від 20.02.2020 задовольнити клопотання представника потерпілого, адвоката ОСОБА_3 та звернутись до суду з клопотанням про накладення арешту на 100% статутного капіталу ТОВ «АКСІОМА» в розмірі 5 500 000,00 грн. і встановити процесуальний строк звернення до суду слідчим або іншою уповноваженою особою в кримінальному провадженні з відповідним клопотанням, протягом 14 днів з моменту отримання ухвали суду.

- зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 0000153 від 20.02.2020 задовольнити клопотання представника потерпілого, адвоката ОСОБА_3 та винести постанову про визнання нежитлових приміщень, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44Б (ТРЦ Французький бульвар), належних ТОВ «АКСІОМА» речовим доказом, встановивши процесуальний строк для прийняття рішення у 14 днів з моменту отримання ухвали суду.

- обов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 0000153 від 20.02.2020 задовольнити клопотання представника потерпілого, адвоката ОСОБА_3 та звернутись до суду з клопотанням про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, належне ТОВ «АКСІОМА» і встановити процесуальний строк звернення до суду слідчим або іншою уповноваженою особою в кримінальному провадженні з відповідним клопотанням, протягом 14 днів з моменту отримання ухвали суду.

- зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 0000153 від 20.02.2020, у випадку накладення судом арешту на корпоративні права, все нерухоме та рухоме майно, належне ТОВ «АКСІОМА», задовольнити клопотання представника потерпілого, адвоката ОСОБА_3 та звернутись до суду з клопотанням про передачу корпоративних прав, а також всього нерухомого і рухомого майна ТОВ «АКСІОМА», в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () і встановити процесуальний строк звернення до суду слідчим або іншою уповноваженою особою в кримінальному провадженні з відповідним клопотанням, протягом 14 днів з моменту отримання ухвали суду.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Разом з цим, адвокатом було подано заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримав.

У судове засідання представник сторони обвинувачення не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду повідомлений належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані суду.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - вказаний перелік є вичерпним.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Таким чином, вимоги заявника, відповідно до якої просить задовольнити, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки особа, яка звернулась до слідчого судді у позапроцесуальний спосіб намагається оскаржити дії органу досудового розслідування, а тому вимоги заявника лежать за площиною повноважень слідчого судді.

Окрім цього, вимоги заявника є не конкретизованими, що не дає можливість встановити слідчому судді в якому порядку особа звернулась до суду.

Слідчий суддя, звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Як визначено у ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Таким чином, слідчий суддя звертає увагу заявника, що в порядку статті 220 КПК України, вона має право звернутись до уповноваженої особи у кримінальному провадженні та у випадку прийняття рішення прокурором/слідчим про відмову у задоволенні таких вимог, воно може бути оскаржене до слідчого судді, в порядку статті 303 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України та зобов`язання вчинити дії адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1