Справа № 182/6856/20
Провадження № 1-кп/0182/1239/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.12.2020 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2018 за № 0002988 по обвинуваченню
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.
19.09.2018 приблизно о 10.00 год. ОСОБА_2 перебував у приміщенні КЗ «Нікопольська станція переливання крові» ДОР», розташованого за адресою: м. Нікополь Дніпропетровської області, пр-т. Трубників, 56, де зустрів свого знайомого ОСОБА_3 , у якого побачив мобільний телефон марки «МЕІZU», моделі «Y685Н», після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вказаним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою.
Так, ОСОБА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою, в той же день та час, під приводом покористуватися мобільним Інтернетом, попросив у ОСОБА_3 мобільний телефон, не маючи наміру на повернення.
Після чого ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 мобільний телефон марки «МЕІZU», моделі «Y685Н», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 405 від 20.09.2018 становить 2 300 грн. 00 коп., який був у силіконовому чохлі чорного кольору та у якому була сім-карта ДТУ ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , без грошових коштів на рахунку, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють. Так, ОСОБА_2 скориставшись тим, що ОСОБА_3 пішов від нього на деякий час по своїм справам, тим самими випустивши його з поля зору, умисно заволодів даним мобільним телефоном і покинув місце скоєння злочину, завдавши потерпілому матеріального збитку на суму 2 300 грн. 00 коп. Отриманий шахрайським шляхом мобільний телефон продав, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: електронного рапорту про подію від 19.09.2018; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 19.09.2018; ксерокопії документу на мобільний телефон (номерів imei); висновку судово-товарознавчої експертизи № 405 від 20.09.2018; заяви потерплого ОСОБА_3 про добровільне надання працівникам поліції для огляду мобільного телефону; протоколу огляду від 20.09.2018 мобільного телефону з фототаблицею до нього; заяви ОСОБА_2 про добровільне надання працівникам поліції для огляду та вилучення оригіналу Договору про надання фінансового кредиту під заставу; протоколу огляду від 20.09.2018 оригіналу Договору про надання фінансового кредиту під заставу № 1.3801/0 від 19.09.2018; Договору про надання фінансового кредиту під заставу № 1.3801/0 від 19.09.2018.
30 листопада 2020 року прокурор Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2018 № 0002988 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.
Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згодний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 9-10). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Потерпілим ОСОБА_3 надано також письмову заяву, в якій останній погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 8).
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Враховуючи, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілого ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілого, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.
Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Вчинення ОСОБА_2 даного кримінального проступку не оспорюється.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Також суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин; особу винного.
Так, обвинувачений ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.п. 37), не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 40). Також суд враховує що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.п. 38-39), не одружений, на утриманні нікого не має.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Відшкодування шкоди, а саме вилучення викраденого майна та передачу його потерпілому пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, а завдяки діям самого потерпілого, який знайшов та викупив телефон із ломбарду.
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Кримінальний проступок ОСОБА_2 вчинено 19.09.2018, тобто до набрання чинності нової редакції санкції ч. 1 ст. 190 КК України, яка посилює покарання у виді штрафу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі по тексту - Закон), який набрав чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, визначено строки погашення судимості за цей вид кримінального правопорушення, тощо. Також вказаним законом санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, викладена в іншій редакції, що відповідно відносить вказане кримінальне правопорушення до кримінальних проступків.
Санкція ч. 1 ст. 190 КК України в редакції зазначеного Закону передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
При цьому, відповідно до приписів ч. 3 ст. 5 КК України, розмір штрафу, який в новій редакції, більший ніж в попередній, повинен визначатися в розмірі, встановленому попередньою редакцією санкції статті, а саме - до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді штрафу (в редакції Закону № 270-VI (270-17) від 15.04.2008), з врахуванням вимог ч. 3 ст. 5 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази:
- мобільний телефон «МЕІZU», моделі «Y685Н», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерплому ОСОБА_3 - залишити останньому;
- оригінал Договору про надання фінансового кредиту під заставу № 1.3801/0 від 19.09.2018, який долучено до матеріалів провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи № 405 від 20.09.2018 в сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 270-VI (270-17) від 15.04.2008) і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази:
- мобільний телефон «МЕІZU», моделі «Y685Н», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерплому ОСОБА_3 - залишити останньому;
- оригінал Договору про надання фінансового кредиту під заставу № 1.3801/0 від 19.09.2018, який долучено до матеріалів провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1