Провадження №1-кс/712/5993/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене у кримінальному провадженні № 0003856 від 16.11.2020 року за ч. 1 ст. 115 КК України, старшим слідчим СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , клопотання про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.11.2020 о 12:36 годині до Черкаського відділ поліції ГУНП в Черкаській області звернулася ОСОБА_6 , 1954 року народження, жителька АДРЕСА_1 , з заявою про те, що в підвальному приміщенні багатоквартирного будинку, за вищевказаною адресою виявлено частини тіла людини в поліетиленових пакетах чорного кольору. При візуальному огляді виявлено, що частини тіла являються трупом чоловіка заявниці - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому на місце події викликано СОГ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області.
Під час проведення 17.11.2020 обшуку квартири АДРЕСА_2 у вітальні виявлено та вилучено джинси зі слідами речовини бурого кольору, котрі поміщені до сейф-пакету № ЕХР 0381940; з приміщення ванної кімнати вилучено кофту сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, яка поміщена до сейф-пакету № ЕХР 0381952. Дані речі належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказані речі були визнанні речовими доказами в кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги, вище викладене та враховуючи те, що вилучені речові докази можуть мати істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, містять на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути знаряддям кримінального правопорушення, з метою недопущення втрати речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Слідчий до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Черкаського відділу поліції Головного управління національної поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003856 від 16.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 16.11.2020 о 12:36 годині до Черкаського відділ поліції ГУНП в Черкаській області звернулася ОСОБА_6 , 1954 року народження, жителька АДРЕСА_1 , з заявою про те, що в підвальному приміщенні багатоквартирного будинку, за вищевказаною адресою виявлено частини тіла людини в поліетиленових пакетах чорного кольору. При візуальному огляді виявлено, що частини тіла являються трупом чоловіка заявниці - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому на місце події викликано СОГ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області.
Під час проведення 17.11.2020 обшуку квартири АДРЕСА_2 у вітальні виявлено та вилучено джинси зі слідами речовини бурого кольору, котрі поміщені до сейф-пакету № ЕХР 0381940; з приміщення ванної кімнати вилучено кофту сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, яка поміщена до сейф-пакету № ЕХР 0381952. Дані речі належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказані речі були визнанні речовими доказами в кримінальному провадженні.
У своєму клопотанні слідчий ставить питання про накладення арешту на вищевказані вилучені речі.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України .

У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону

Однак, зазначених вимог закону слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Так, слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна встановив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно за змістом мотивування підстав накладення арешту на майно жодним чином не відповідають вимогам ч. 5 ст. 173 та ч. 2 ст. 171 КПК України відповідно, тобто слідчий не вказав конкретної мети і правової підстави накладення арешту на майно.

Крім того, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно особи слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження причетності цієї особи вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Між тим, слідчий обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно.

Зокрема, слідчим для перевірки доводів, викладених у клопотанні, матеріалів кримінального провадження до суду не надано.

На підставі вищевикладених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна.

Керуючись ст. ст.131-132, 167, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Старшому слідчому СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1