Провадження № 1-в/761/24/2021
У Х В А Л А
Іменем України

03 лютого 2021 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві подання старшого інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, непрацюючої, із середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 11.02.2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 1 ст. 15 ч. 2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 нмдг. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2015 року покарання у виді штрафу замінено на 50 годин громадських робіт,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане подання.

Подання мотивоване тим, що 13.11.2020 року на адресу відділу на виконання надійшло розпорядження про виконання ухвали, що набрала законної сили, дві копії вироку Оболонського районного суду м. Києва від 11.02.2015 року та дві копії ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2015 року відносно гр. ОСОБА_4 та були прийняті до виконання.

Цього ж дня за місцем проживання засудженої гр. ОСОБА_4 був надісланий виклик на який остання не з`явилася, причини неявки не повідомила.

16.11.2015 року засуджена була письмово ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, та була попереджена про наслідки ухилення від відбування громадських робіт, (стор. 12), та цього ж дня гр. ОСОБА_4 було видано направлення до КПУЗН Шевченківського району м. Києва для відпрацювання 50 годин громадських робіт.

19.11.2015 року до Шевченківського РВ надійшло повідомлення з КПУЗН Шевченківського району м. Києва згідно якого стало відомо, що гр. ОСОБА_4 була зарахована та приступить до відбування покарання призначеного вироком суду у вигляді 50 годин громадських робіт, з 23.11.2015 року у зв`язку з тимчасовою втратою непрацездатності.

19.11.2015 року до Шевченківського РВ зателефонувала гр. ОСОБА_4 та повідомила, що захворіла і приступить до відпрацювання громадських робіт після одужання, зобов`язалася надати до відділу підтверджуючі документи.

25.11.2015 року гр. ОСОБА_4 був направлений виклик за місцем проживання засудженої, а саме: АДРЕСА_1 , на який остання не з`явилася, причин неявки не повідомила.

27.11.2015 року до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві було направлено подання про привід гр. ОСОБА_4 до відділу на 07.12.2015 року.

10.12.2015 року до відділу надійшло повідомлення з КПУЗН Шевченківського району м. Києва та згідно повідомлення гр. ОСОБА_4 прибула 17.11.2015 року та відпрацювала 1 день 23.11.2015 року та надалі не з`являється для відбування покарання призначеного вироком суду, причин неявок не повідомляє.

15.12.2015 року до КНПЦП МСД № 3 Шевченківського району м. Києва був направлений запит з метою з`ясування чи перебувала гр. ОСОБА_4 на лікарняному по догляду за дитиною з листопада 2015 року.

15.12.2015 року ст. інспектором відділу капітаном внутрішньої служби ОСОБА_5 був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки місця проживання гр. ОСОБА_4 за вищевказаною адресою, в ході перевірки було встановлено що гр. ОСОБА_4 проживає за даною адресою разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_7 , та на час перевірки вдома засудженої не було, мати засудженої двері відчиняти відмовилася/але повідомила, що її донька на даний час знаходиться в поліклініці разом з онукою, про необхідність явки до Шевченківського РВ гр. ОСОБА_4 відомо, але з яких причин вона не з`являється до відділу їй не відомо.

17.12.2015 року гр. ОСОБА_4 з`явилася до відділу та повідомила, що в неї хворіла донька та вона знаходилася вдома на лікарняному по догляду за дитиною з 20.11.2015 року по 27.11.2015 року, та гр. ОСОБА_4 було винесено попередження за те, що з 30.11.2015 року не приступила до відбування покарання у виді громадських робіт без поважної причини, та 07.12.2015 року не з`явилася на реєстрацію до Шевченківського РВ без поважної причини.

25.01.2016 року гр. ОСОБА_4 був направлений виклик з метою явки її до відділу на 29.01.2016 року, на який остання так і не з`явилася.

01.02.2016 року до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві було направлено подання про привід гр. ОСОБА_4 до відділу на 11.02.2016 року.

08.02.2016 року гр. ОСОБА_4 з`явилася до відділу та надала письмове пояснення з приводу не відпрацювання громадських робіт, повідомила що хворіла, до лікаря не зверталася та підтверджуючу довідку надати не може, за що їй було винесено застереження у виді письмового попередження за неявку на відпрацювання громадських робіт з 23.11.2015 року, та неявку на реєстрацію 04.02.2016 року без поважної причини.

09.02.2016 року до прокуратури Шевченківського району м. Києва було направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_4

09.03.2016 року до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві було направлено подання про привід гр. ОСОБА_4 до відділу на 21.03.2016 року.

Згідно матеріалів перевірки ДОП Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві стало відомо, що відносно гр. ОСОБА_4 зареєстрований матеріал CO № 16651 від 05.03.2016 року відомості по якому внесено до ЄРДР № 0002909 за ст. 389 ч. 2 КК України.

Неодноразово на адресу Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві направлялися подання про привід гр. ОСОБА_4 до Шевченківського РВ.

01.09.2016 року інспектором Шевченківського РВ був здійснений телефонний дзвінок дільничному інспектору міліції для з`ясування виконання приводу відносно гр. ОСОБА_4 та в ході розмови дільничний повідомив, що за адресою: АДРЕСА_1 засуджена проживає разом із матір`ю, але додому приходить пізно в ночі, інколи вдома не ночує, також повідомив що засуджена була затримана 24.08.2016 року пізно в ночі. Вона була опитана та в неї відібрано було розписку про необхідність з`явитись до відділу, дільничний зобов`язався доставити засуджену до відділу та надати матеріали про виконання приводу.

13.05.2017 року інспектором відділу були здійснені телефонні дзвінки за номерами тел: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 які належать гр. ОСОБА_4 для з`ясування причин не відпрацювання громадських робіт, телефона розмова не відбулася оскільки номери телефонів не обслуговуються.

Цього ж дня гр. ОСОБА_4 був направлений виклик за місцем проживання засудженої, а саме: АДРЕСА_1 , на який остання не з`явилася причин неявки не повідомила.

18.05.2017 року до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві було направлено подання про привід гр. ОСОБА_4 до відділу на 29.05.2016 року.

Згідно повідомлення з Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві стало відомо, що матеріали кримінального провадження № 0002909 від 05.03.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України, було 03.01.2017 року закрито, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

13.09.2017 року гр. ОСОБА_4 був направлений виклик до Шевченківського РВ за місцем проживання, на який остання не з`явилася.

15.09.2017 року був здійснений телефонний дзвінок гр. ОСОБА_4 та в ході телефонної розмови гр. ОСОБА_4 повідомила, що знає про необхідність явки до Шевченківського РВ з питань пробації для повторного ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та отримання направлення на відбування покарання. Зобов`язалася з`явитися до відділу 18.09.2017 року на протязі дня.

18.09.2017 року був здійснений телефонний дзвінок гр. ОСОБА_4 за номером тел: НОМЕР_3 телефонна розмова не відбулась, оскільки номер мобільного телефону поза межами досяжності.

18.09.2017 року був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки факту проживання гр. ОСОБА_4 за вищевказаною адресою, в ході перевірки двері квартири АДРЕСА_2 відкрила гр. ОСОБА_6 яка представилась матір`ю гр. ОСОБА_4 яка повідомила що її донька на протязі року не проживає за вищевказаною адресою, а тільки зареєстрована, адреси місця проживання войа не знає, в зв`язку з чим встановити причини неявки до Шевченківського РВ виявилось неможливим.

19.09.2017 року були проведені першочергові розшукові заходи, та надіслані запити до спецприймальника для тримання осіб підданих арешту НП України в м. Києві, Державної установи «Київський слідчий ізолятор», міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, відділу реєстрації смерті, бюро судово-медичної експертизи.

Згідно отриманих відповідей гр. ОСОБА_4 по обліках даних установ не проходила.

18.10.2017 року до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві було направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_4 .

Згідно повідомлення з Шевченківського УП ГУ НП України в м. Києві стало відомо, що відомості про кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0012610 від 25.10.2018 року та на даний час проводиться досудове розслідування.

12.11.2020 року до Шевченківського РВ надійшло повідомлення з Шевченківського УП ГУ НП України в м. Києві згідно якого стало відомо, що кримінальне провадження № 0012610 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України 21.03.2020 року було закрите.

Враховуючи вище викладене, а також те, що строк давності виконання обвинувального вироку закінчився, на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України в якій зазначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, а також на підставі ст. 90 ч. 2 КК України та ст. 539 ч.1, ч.2 п.1 КПК вважаю за доцільне матеріали особової справи стосовно ОСОБА_4 , направити до Шевченківського районного суду м. Києва для вирішення питання про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор, представник органу пробації та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки строки давності виконання вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2017 року закінчились.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України «Звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку», особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строк, сплив яких є безумовною підставою звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строків давності.

Відповідно до ст.152 КВК України «Підстави звільнення від відбування покарання», однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Також, Судова практика судів загальної юрисдикції України з питань звільнення від відбування покарання за закінченням строків давності виконання обвинувального вироку є усталеною та судові рішення виносились на користь засуджених, як і за ініціативою органів пробації (кримінально-виконавчою інспекцією) так і за поданням прокуратури та ініціативою самого суду.

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24.12.2015 року, розглядаючи справу №5-324 кс15, висловився про те, що правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватись із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі свідчить про ухилення його від відбування покарання.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив,що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає втому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом - судом. Адже відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема відповідно до ч.1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у чиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки їх вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана-винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно ( Постанова ВС України від 24.12.2015 року №5- 324-15 кс.)

Вище викладене свідчить, що для звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, правові перешкоди для такого звільнення відсутні.

Враховуючи викладене подання представника органу пробації про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального ОСОБА_8 , підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Подання старшого інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 11.02.2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 1 ст. 15 ч. 2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 нмдг. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2015 року покарання у виді штрафу замінено на 50 годин громадських робіт - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 11.02.2015 року, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1