Справа № 296/3089/20
Вирок
Іменем України

30 листопада 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працює, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 (тел. НОМЕР_1 ), раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, якого станом на 17 лютого 2020 року оголошено не було.

23 квітня 2019 року солдат ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на строкову військову службу та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

09 липня 2019 року солдат ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, строком на 3 (три) роки.

Цього ж дня солдат ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №13-РС призначено на посаду стрільця 1-го відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_3 .

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених їй за посадою.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Згідно розпорядку дня військової частини НОМЕР_3 , службові обов`язки військовослужбовці частини виконують упродовж робочих днів з понеділка по п`ятницю в період часу з 08 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_3 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 17 лютого 2020 року о 08 год. 00 хв., не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_3 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд за фактичним місцем проживання, за адресою: Вінницька область, Мурованокуриловецький район, с. Кривохижинці, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 15 квітня 2020 року, коли прибув до військової прокуратури Житомирського гарнізону, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Дмитра Донцова, 20, та повідомив про себе, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_3 солдат ОСОБА_4 , обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення та його причини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем ( крім строкової служби).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, є тяжким.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем військової служби також характеризується виключно позитивно, на даний час не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, є : визнання вини, щире розкаяння у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді, наданої органом пробації, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до статті 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 ( одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1