УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 24.12.2019 про закриття кримінального провадження № 120 191 001 000 115 42 від 27.11.2019 за ч. 1 ст. 129 КК України,
у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 24.12.2019 про закриття кримінального провадження № 120 191 001 000 115 42 від 27.11.2019 за ч. 1 ст. 129 КК України.

На думку заявника, рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, оскільки слідчим не допитано потерпілого, не встановлено та не допитано свідків, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, а також не вчинено інших слідчих та процесуальних дій, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, ініціатор скарги просив слідчого суддю скасувати оскаржувану постанову.

Представник потерпілого звернувся до суду з клопотанням про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві до суду не прибув, що відповідно до положень ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали закритого кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому розслідуванні потерпілим та його представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 283 КПК однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до ст. 25 КПК прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції під час досудового розслідування вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК.

Так, частиною 1 статті 9 КПК на слідчого під час кримінального провадження покладений обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, враховуючи викладене, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

У той же час, рішення слідчого від 21.12.2019 про закриття кримінального провадження № 120 191 001 000 115 42 від 27.11.2019 за ч. 1 ст. 129 КК України зазначеним вимогам не відповідає.

Так, ОСОБА_4 у своїй заяві повідомив про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК.

При винесенні постанови слідчий зазначила, що відсутні свідки події кримінального правопорушення, неможливо встановити осіб, причетних до вчинення дій, викладених у заяві ОСОБА_4 , тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

Згідно з вимогами ст. 92 КПК обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на прокурора та слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КПК слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК збирання доказів стороною обвинувачення здійснюється шляхом проведення сукупності дій, якими є слідчі та негласні слідчі дії, отримання висновків експертів, витребування документів, проведення інших процесуальних дій.

Разом з тим, слідчим у кримінальному провадженні не приймались заходи для збирання та закріплення у передбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку доказами обставин, які підлягають доведенню.

Зокрема, слідчим за період з 27.11.2019 по день прийняття оскаржуваної постанови не здійснено жодної слідчої або процесуальної дії. Попри наявну у слідчого інформацію, яка витікає з заяви ОСОБА_4 про обставини вчинення злочину, слідчим не встановлено та не допитано свідків, не допитано потерпілого, не надано оцінки даним, які долучені заявником, а також не проведено інших слідчих і процесуальних дій, які сприяли би повному і всебічному досудовому розслідуванню.

Слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий безпідставно прийняв рішення про закриття кримінального провадження, оскільки на порушення зазначених вище норм процесуального законодавства слідчий не вжив усіх заходів та не використав надані процесуальні можливості для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, що має наслідком її скасування.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 9, 11, 92-94, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 від 24.12.2019 про закриття кримінального провадження № 120 191 001 000 115 42 від 27.11.2019 за ч. 1 ст. 129 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1