Справа № 991/8675/20
Провадження №11-сс/991/927/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2020 року м. Київ
Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
особи, яка подала апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу заявника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2020 року, якою останній відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2020 року було відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні її скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 05.10.2020 за вих. № 42408.
На обґрунтування ухвали слідчим суддею зазначено наступне.
У своїй заяві від 05.10.2020 ОСОБА_6 зазначає про можливе вчинення службовими особами Південної філії ДП «АМПУ» та ДП «Морський торговельний порт «Южний» розтрати майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем (ч. 2 ст. 191 КК України), а також службового підроблення, шляхом внесення до офіційного документу відомостей, що не відповідають дійсності (ч. 1 ст. 366 КК України).
У вказаній заяві, на думку слідчого судді, відсутні вказівки на те, у діях яких саме службових осіб ОСОБА_6 вбачає ознаки кримінальних правопорушень, тому неможливо зробити висновок, що злочини могло бути вчинено спеціальними суб`єктами, і досудове розслідування цих злочинів здійснюється НАБУ.
За переконанням слідчого судді, у заяві від 05.10.2020 йде мова про можливе вчинення розтрати майна без вказівки на конкретний розмір, як наслідок, відсутні підстави вважати, що розмір предмета злочину, про який зазначає ОСОБА_6 , або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину.
На підставі наданих заявницею матеріалів, слідчий суддя не може встановити, чи було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України спеціальним суб`єктом, чи розмір предмета злочину або завданої ним шкоди досягає розміру, визначеного ч. 5 ст. 216 КПК України, а відтак відсутні підстави вважати, що заява від 05.10.2020 містила відомості про вчинене кримінальне правопорушення, підслідне детективам НАБУ.
Проаналізувавши доводи ОСОБА_6 , слідчий суддя встановив, що у заяві від 05.10.2020 не було зазначено достатніх відомостей, які б містили ознаки кримінального правопорушення, а тому прийняв рішення про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність.

Вимоги апеляційної скарги
і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2020 року ОСОБА_6 30.10.2020 подала апеляційну скаргу, у якій ставила вимогу про: поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.10.2020 нею було отримано лише 26.10.2020; скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.10.2020 та постановлення нової, якою слід зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві від 05.10.2020 №42408.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначено наступне.
Ухвала слідчого судді від 22.10.2020 не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема слідчим суддею допущено істотні порушення вимог КПК України.
Слідчий суддя не мав обґрунтовувати відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР відсутністю підслідності Національного антикорупційного бюро України. Так, уповноважена особа правоохоронного органу, після надходження заяви про вчинення злочину має внести відомості до ЄРДР відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, а у разі встановлення обставин, які свідчать про підслідність іншому правоохоронному органу має здійснювати досудове розслідування до тих пір, поки прокурором не буде визначено іншу підслідність.
Слідчий суддя дійшов хибних висновків щодо відсутності у заяві наведення достатніх підстав вважати, що було вчинено злочин, передбачений однією із статей КК України. Так, у заяві наведено об`єктивні дані відносно часу, дати, місця вчинення злочину, осіб, які можуть бути причетні до його вчинення, надано документи, які підтверджують інформацію, викладену в заяві. Натомість, наявність вчинення злочину чи відсутність його події має перевірятися після внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні ОСОБА_6 свою апеляційну скаргу підтримала та наполягала на її задоволенні.
У судове зсідання уповноважена особа Національного антикорупційного бюро не з`явилася, про причини неявки не повідомила, щодо дати, часу та місця судового розгляду повідомлялася належним чином (а.с. 79).
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, судовий розгляд здійснено за відсутності особи, чия бездіяльність оскаржувалась.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Суд апеляційної інстанції під час здійснення перегляду ухвали слідчого судді має перевірити її на відповідність критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості (ч. 1 ст. 370 КПК України).
Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (ч. 1 ст. 404 КПК України).
Вирішуючи порушене ОСОБА_6 питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.10.2020, колегія зазначає наступне.
Як вбачається із матеріалів скарги, ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду, яка є предметом апеляційного оскарження, постановлена 22.10.2020 за відсутності у судовому засіданні ОСОБА_6 . Копію ухвали ОСОБА_6 було отримано 26.10.2020 (а.с. 28).
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч. 3 ст. 395 КПК України).
Враховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 було подано 30.10.2020 (а.с.49), в межах п`ятиденного строку на оскарження ухвали слідчого судді з моменту її отримання, тобто строк на оскарження не був пропущений, Суд не вбачає за доцільне розглядати клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на оскарження ухвали від 22.10.2020.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
До повноважень слідчого судді, виходячи із сукупного аналізу п. 18 ч. 1 ст. 3, ст.ст. 31, 33-1 КПК України, належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, віднесеному до підсудності Вищого антикорупційного суду, а саме - стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна із умов, передбачена п. 1 (вчинення злочину певним суб`єктом, визначеним у переліку), п. 2 (наявність відповідного розміру предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди) та п. 3 (кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини).
Слідчий суддя, після отримання скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, поданої у порядку ст. 303 КПК України, мав до початку здійснення її розгляду по суті, перевірити, зокрема, чи може він здійснювати судовий контроль за цією скаргою та встановити наявність чи відсутність підстав для повернення скарги.
Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
У заяві від 05.10.2020 № 42408 ОСОБА_6 вказала, що невідомі службові особи ПФ ДП «АМПУ» та ДП «Морський торгівельний порт «Южний» з метою створення умов, за яких буксир «Вітязь» буде визнано судном безпеки (забезпечення) безпечної стоянки суден газовозів, хімовозів порту «Южний», здійснили службове підроблення шляхом внесення до офіційного документу акту перевірки буксира «Вітязь» на відповідність вимогам до судна безпеки, відомостей, що не відповідають дійсності, адже потужність двигунів буксира «Вітязь» все же не відповідають вимогам РД 31.31.37-78 «Нормы технологического проектирования морских портов щодо визначення потужності буксирного забезпечення. Розтратою майна, на думку заявника - адвоката ОСОБА_6 , є надання буксиру «Вітязь» статусу судна безпеки і оплату його роботи за цим призначенням.
В цілому, колегія суддів приймає довід апеляційної скарги, що зазначена вище заява ОСОБА_6 містить фактичний виклад обставин та інформації, які ймовірно можуть свідчити щодо вчинення кримінально-караного діяння та мають бути перевірені у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема щодо можливого вчинення злочину, передбаченого ст. 366 КК України (службове підроблення). Фактичних обставин, які б ймовірно свідчили про вчинення службовими особами злочину у вигляді розтрати (кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України), адвокатом ОСОБА_6 не наведено.
Норми чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства не відносять злочин, передбачений ст. 366 КК України до корупційних кримінальних правопорушень, підсудних Вищому антикорупційному суду.
Тому, після отримання скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ слідчий суддя мав перевірити наявність підстав для її повернення, а у разі їх встановлення повернути скаргу як таку, яка не підлягає розгляду у цьому суді.
В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.
В той же час, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями вчиняти дії, які законом віднесені до повноважень слідчого судді відповідно до ст. 304 КПК України. А відтак, коли за наслідками апеляційного перегляду буде встановлено, що слідчим суддею помилково не було застосовано вимоги ст. 304 КПК України, такі матеріали мають бути повернуті слідчому судді для вчинення відповідних дій.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення ( ч. 1 ст. 412 КПК України).
Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про допущення слідчим суддею істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягає у невиконанні вимог ч. 2 ст. 304 КПК України, а тому ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.10.2020 підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 3, 214, 307, 376, 405, 407, 409, 418, 532 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заявника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2020 року задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2020 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою матеріали за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 05.10.2020 № 42408, направити слідчому судді Вищого антикорупційного суду для прийняття рішення відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4