УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань,
в с т а н о в и в:
29 вересня 2020 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшла скарга ОСОБА_2 , який посилаючись на положення ст. 303 КПК України, просив зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань проконтролювати слідчого Територіального Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000616 від 31 жовтня 2019 року щодо надання йому постави винесеної за результатами розгляду його клопотання від 13 липня 2020 року; внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань його заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 396 КК України слідчим ОСОБА_3 та начальником першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві; проконтролювати начальника першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві оформити відрядження слідчому Державного бюро розслідувань у філію Державного бюро розслідувань м. Одеси для здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000616 від 31 жовтня 2019 року.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, положенням ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавача, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи те, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений положенням ч. 1 ст. 303 КПК України, є вичерпним, а ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка не підлягає оскарженню у розумінні положень ч.1 ст. 303 КПК України.

Крім того, з матеріалів скарги ОСОБА_2 та доданих до неї матеріалів, не вбачається, що останній звертався саме до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 396 КК України слідчим ОСОБА_3 та начальником першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві, як на те посилається останній у своїй скарзі.

У зв`язку з викладеним вище, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1