МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/453/20
Провадження № 1-кп/945/246/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 вересня 2020 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий Миколаївським районним судом Миколаївської області: 26.07.2010 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 6-ти місяців арешту; 15.07.2014 року Заводським районним судом м.Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч.3 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.316, ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15.07.2020 у клопотанні прокурора про продовження строку дії раніше обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, та застосовано щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зобов`язавши останнього цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 15.09.2020.

ОСОБА_4 заборону суду, а тобто, вимоги покладені на нього запобіжного заходу порушено.

Так, за інформацією Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_4 16.07.2020, 17.07.2020, залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та пішов у невідомому напрямку.

Окрім цього, встановлено, що 13.08.2020 приблизно о 20:00 год., ОСОБА_4 взагалі перебував в с. Себине Новоодеського району Миколаївської області (тобто, поза межами Миколаївського району), порушуючи зобов`язання суду не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу суду.

В судовому засіданні прокурор звернулась до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешта на тримання під вартою мотивуючи це існуванням низки ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши думку прокурора яка просила задовольнити клопотання, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили відмовити в клопотанні прокурора, оскільки прокурором не підтверджено жодних ризиків та вони не обгрунтовані жодними доказами, суд приходить до наступного.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відтак і його застосовання щодо раніше судимої особи яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. При цьому слід враховувати визначені ст..177 КПК ризики.

Стаття 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та практика Європейського суду з прав людини передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. „С" ч. 1, ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), КПК України для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.

Оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків у місці його проживання, відсутність доказів на підтвердження наявності у підозрюваного постійного місця роботи; майновий стан підозрюваного; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вважаю, що прокурор довів наявність обставин, передбачених пунктами 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Водночас, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу суддя зобов`язаний також встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Розглянувши можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, визначених ч. 1 ст. 176 КПК України, з врахуванням позицій як сторони обвинувачення, так і захисту, суддя дійшов висновку, що належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам, відповідно до викладеної вище мотивації, може забезпечити більш м`який запобіжний захід, а саме - цілодобовий домашній арешт. Необхідність цілодобового домашнього арешту обґрунтована зокрема необхідністю запобігти ризику вчинення повторного злочину.
Керуючись ст.ст. 177,178, 181,186,193,194, 195, 196,197, 205,369,370 КПК України, суд, -

Постановив :

У клопотанні прокурора ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 - відмовити.
Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зобов`язавши його цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали та строк застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - до 14 листопада 2020 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 додаткові обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою або із встановленою періодичністю до суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
5) носити електронний засіб контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Миколаївський РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

01.09.2020