Справа № 473/2999/20
Номер провадження1-кп/473/322/2020
Категорія: ч.2 ст.345 КК України
ВИРОК
іменем України

"02" листопада 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта базова вища, безробітний, сімейний стан одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

потерпілий /цивільний позивач/ ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачений /цивільний відповідач/ ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

04 серпня 2020 року о 03 годині 02 хвилини, в місті Вознесенську Миколаївської області екіпаж сектору реагування патрульної поліції Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області у складі потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 отримали повідомлення від обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що в місті Вознесенську трапилася дорожня транспортна пригода без травмованих осіб. Також на місце даної події було направлено другий екіпаж сектору реагування патрульної поліції Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області у складі потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .
Під час відпрацювання матеріалів на місці події в місті Вознесенську Миколаївської області на перехресті вулиць Осадчого та Тімірязєва, обвинувачений ОСОБА_8 почав виражатися стосовно працівників Державної служби надзвичайних ситуацій та працівників поліції, які прибули на місце дорожньої транспортної пригоди, нецензурною лайкою. Після чого, обвинувачений ОСОБА_8 був доставлений працівниками екстреної медичної допомоги до приймального відділення КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня», з метою освідування останнього, як водія транспортного засобу. Після проведення медичного освідування обвинувачений ОСОБА_8 був доставлений на місце події, де екіпажі сектору реагування патрульної поліції Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області продовжували відпрацьовувати дану подію.
В цей момент обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, а також знаючи про те, що працівники поліції перебувають у форменому одязі та при виконанні службових обов"язків, з метою перешкоджання їх виконанню почав нецензурно виражатись до працівників поліції, які були одягнуті у формений одяг. Продовжуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, бажаючи їх настання почав кидати камінням в бік потерпілого ОСОБА_6 та скоротивши відстань і опинившись впритул до працівника поліції потерпілого ОСОБА_6 , лівою рукою наніс удар каменем в область ключиці, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці лівої лопатки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння працівникам правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу потерпілим ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, та з метою перешкоджання їх виконанню, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, бажаючи їх настання, при затриманні, наніс один удар правою ногою в область правої кінцівки руки потерпілого ОСОБА_5 , заподіявши потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому проксимальної головки п`ятої п`ясної кістки з права, що відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознаками довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_8 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми діями вчинив злочин, та щиро розкаюється в скоєному. Він пояснив, що 04 серпня 2020 року в нічний час доби після опівночі, в місті Вознесенську Миколаївської області на перехресті вулиць Осадчого та Тімірязєва, після скоєної ним дрожньої транспортної пригоди, без травмованих осіб, він виражався нецензурною лайкою на адресу працівників Державної служби надзвичайних ситуацій та працівників поліції, які прибули на місце дорожньої транспортної пригоди, нецензурною лайкою. Після чого, він почав кидати каміння в бік потерпілого працівника поліції сержанта поліції ОСОБА_6 , а після скорочення відстані між ними, опинившись впритул до працівника поліції потерпілого ОСОБА_6 , лівою рукою в якій він тримав камінь, наніс йому удар каменем в область ключиці. Після чого, його намагався затримати потерпілий капітан поліції ОСОБА_5 , якому він також наніс один удар правою ногою в область правої кінцівки руки потерпілого ОСОБА_5 . Він визнає, що своїми умисними неправомірними діями, він заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді перелому проксимальної головки п`ятої п`ясної кістки з права, а потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці лівої лопатки.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт вчинення злочину відносно нього обвинуваченим ОСОБА_8 , який мав місце 04 серпня 2020 року в нічний час доби, між 03 та 04 годинами в місті Вознесенську Миколаївської області, коли він в складі екіпажу сектору реагування патрульної поліції Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області разом з працівником поліції ОСОБА_10 прибули на службовому автомобілі до місця скоєння обвинуваченим ОСОБА_8 дорожньої транспортної пригоди без травмованих осіб, яка сталася на перехресті вулиць Осадчого та Тімірязєва. Обвинувачений ОСОБА_8 почав виражатися стосовно нього та ОСОБА_10 нецензурною лайкою. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, при виконанні ним /тобто потерпілим ОСОБА_6 / службових обов`язків, з метою перешкоджання їх виконанню, продовжував нецензурно виражатись на адресу працівників поліції, а крім того, почав кидати камінням в бік службового автомобіля поліції. Після чого, обвинувачений ОСОБА_8 , скоротив відстань і опинившись впритул до нього /тобто потерпілого ОСОБА_6 / наніс йому лівою рукою, в якій він тримав камінь, удар в область ключиці, заподіявши тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці лівої лопатки. Внаслідок отриманого тілесного ушкодження у нього біля трьох діб не працювала ліва рука, він знаходився на лікарняному в хірургічному відділенні комунального підприємства «Вознесенська багатопрофільна лікарня».

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив факт вчинення злочину відносно нього обвинуваченим ОСОБА_8 , який мав місце 04 серпня 2020 року в нічний час доби, між 03 та 04 годинами в місті Вознесенську Миколаївської області, коли він в складі екіпажу сектору реагування патрульної поліції Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області разом з працівником поліції ОСОБА_9 прибули на службовому автомобілі до місця скоєння обвинуваченим ОСОБА_8 дорожньої транспортної пригоди без травмованих осіб, яка сталася на перехресті вулиць Осадчого та Тімірязєва. Саме і цей момент обвинувачений ОСОБА_8 виражався нецензурною лайкою в бік іншого екіпажу патрульної поліції в складі ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які раніше прибули на місце дорожньої транспортної пригоди. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, при виконанні потерпілим сержантом поліції ОСОБА_6 своїх службових обов`язків, з метою перешкоджання їх виконанню, продовжував нецензурно виражатись на адресу працівників поліції, а крім того, почав кидати камінням в бік службового автомобіля екіпажу поліції в складі ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 , скоротив відстань і опинившись впритул до потерпілого ОСОБА_6 , наніс йому лівою рукою, в якій він тримав камінь, удар в область ключиці. Він почав затримувати обвинуваченого ОСОБА_8 , який в свою чергу наніс йому один удар правою ногою в область правої кінцівки руки, внаслідок чого, йому було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді перелому проксимальної головки п`ятої п`ясної кістки з права, яке відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознаками довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя.

Підстав для сумнівів в об`єктивності показань обвинуваченого ОСОБА_8 , а також потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у суда немає, так як дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які суд знаходить належними, необхідними, допустимими та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Протоколом від 04 серпня 2020 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого, потерпілий капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до посадової особи органу досудового розслідування СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, із вимогою притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка 04 серпня 2020 року в нічний час доби, після опівночі в місті Вознесенську Миколаївської області на перехресті вулиць Осадчого та Тімірязєва, перешкоджала виконанню його службових обов`язків, нецензурно виражалась на адресу працівників поліції, а крім того спричинила йому тілесні ушкодження. /а.к.п. 32/.

Протоколом від 04 серпня 2020 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого, потерпілий сержант поліції ОСОБА_6 звернувся до посадової особи органу досудового розслідування СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, із вимогою притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка 04 серпня 2020 року в нічний час доби, після опівночі біля третьої години, в місті Вознесенську Миколаївської області на перехресті вулиць Осадчого та Тімірязєва, перешкоджала виконанню його службових обов`язків, нецензурно виражалась на адресу працівників поліції. /а.к.п. 33/.

Висновком судової медичної експертизи №292 від 05 серпня 2020 року, відповідно до якого, на основі даних судово медичного огляду потерпілого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено крововилив в ділянці лівої лопатки. Крововилив виник від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, на що вказують розміри та форма крововиливу. Крововилив виник до звернення в лікарню, куди потерпілий був госпіталізований 04 серпня 2020 року в 17 годин 01 хвилину. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, пункту 2.3.5 крововилив відноситься до легких тілесних ушкоджень. На крововиливу не відобразилась поверхня травмуючого предмету, не виключається вірогідність утворення крововиливу від удару каменем. /а.к.п. 35 37/.
Суд знаходить вірним висновок судової медичної експертизи №292 від 05 серпня 2020 року, відповідно до якого не виключається вірогідність утворення тілесних крововиливу у потерпілого ОСОБА_6 від удару каменем, що повністю підтверджено показаннями потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 при допиті їх в судовому засіданні у даному кримінальному провадженні. Даний доказ за кримінальним провадженням, суд знаходить належним, так як висновок судової медичної експертизи №292 від 05 серпня 2020 року, прямо підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, має значення для кримінального провадження, є достовірним та допустимим, так як він отриманий в порядку, встановленому КПК України.

Висновком судової медичної експертизи №291 від 05 серпня 2020 року, відповідно до якого, на основі даних судово медичного дослідження амбулаторної карти потерпілого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено перелом проксимальної головки п`ятої п`ясної кістки з права. Перелом виник ві дії тупого предмету, до звернення в лікарню, куди потерпілий звернувся 04 серпня 2020 року. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, пункту 2.2.1 а/, в/, перелом головки п`ятої п`ясної кістки відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по ознакам довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя. Не виключається вірогідність утворення перелому від удару ногою. /а.к.п. 39 40/.
Суд знаходить вірним висновок судової медичної експертизи №291 від 05 серпня 2020 року, відповідно до якого не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 від удару ногою, що повністю підтверджено показаннями потерпіого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_11 , при допиті їх в судовому засіданні у даному кримінальному провадженні. Даний доказ за кримінальним провадженням, суд знаходить належним, так як висновок судової медичної експертизи №291 від 05 серпня 2020 року, прямо підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, має значення для кримінального провадження, є достовірним та допустимим, так як він отриманий в порядку, встановленому КПК України.

Аналіз та оцінка приведених належних та допустимих доказів за кримінальним провадженням в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_8 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України, як насильство щодо працівника правоохоронного органу, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 .

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за обвинувальним актом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При визначенні та ухваленні рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину та відповідно до розділу ХV Особливої частини КК України є кримінальним правопорушенням проти авторитету органів державної влади.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_8 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що він повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що за місцем проживання він характеризується задовільно, має базову вищу освіту, тимчасово не працює, перебуває на обліку як безробітний в Вознесенській міськрайонній філії Миколаївського ОЦЗ з 02 квітня 2020 року, він є одруженим та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, він не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатра та нарколога комунального некомерційного підприємства «Вознесенська багатопрофільна лікарня», є не судимим. /а.к.п. 41 51/.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді позбавлення волі, буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

При наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_8 , його ставлення до вчиненого ним злочину, з врахуванням позицій прокурора та потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які вважали за необхідне та прорсили суд призначити обвинуваченому ОСОБА_8 основний вид покарання в виді позбавлення волі з іспитовим строком випробування, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог, викладених в п.1 та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При цьому судом також враховується висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без обмеження або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у громаді можливе за умов здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень обвинуваченим. /а.к.п. 53 54/.

Підстави для задоволення цивільного позову /відмови у ньому, або залишення його без розгляду/.

Вирішуючи питання, що стосується цивільного позову, пред`явленого в порядку ст.ст. 127 128 КПК України до обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілим ОСОБА_6 та підтриманого ним в судовому засіданні, про стягнення на користь потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_8 спричиненої матеріальної шкоди, яка складається із прямих збитків, при витратах під час лікування, пов`язаних з необхідністю придбання медичних препаратів та ліків, а також заподіяної моральної шкоди в загальному розмірі 11000 /одинадцять тисяч/ гривень /а.к.п. 22 23/, суд виходить з наступних обставин.

Цивільний позов в частині стягнення заподіяної матеріальної шкоди, розмір якої потерпілим ОСОБА_6 не доведений в судовому засіданні, не підлягає задоволенню.

Цивільний позов в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, з врахуванням вимог розумності, справедливості та майнового стану як обвинуваченого ОСОБА_8 , так і потерпілого ОСОБА_6 .

Задовольняючи частково позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 при визначенні розміру відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілому, суд враховує характер моральних страждань потерпілого, а також підстави якими потерпілим обґрунтовувався розмір моральної шкоди, оцінений ним в судовому засіданні в сумі 9000 /дев`ять тисяч/ гривень, суд враховує вимоги ст. ст. 23 та 1167 ЦК України.

У відповідності до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визнається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому суд також враховує характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 відносно потерпілого ОСОБА_6 діяння, яке є не тяжким злочином проти авторитету органів державної влади, а також характер страждань потерпілого ОСОБА_6 , їх тривалість, настання негативних змін у житті потерпілого, викликаних знаходженням на лікуванні в хірургічному відділенні комунального некомерційного підприємства «Вознесенська багатопрофільна лікарня», неможливістю щоденного проходження служби в лавах Національної поліції України в період лікування, що є безумовним. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в результаті умисних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_6 зазнав моральних страждань, що потягло вимушені зміни у життєвих зв`язках потерпілого ОСОБА_6 та у звичайному способі його життя, настання негативних змін в житті потерпілого, як працівника поліції, викликаних спричиненням йому легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним, як працівником поліції, своїх службових обов`язків, при вчиненні кримінального правопорушення відносно нього обвинуваченим ОСОБА_8 . Тому суд вважає, розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому, яка визначена ним в судовому засіданні в розмірі 9000 /дев`яти тисяч/ гривень не обґрунтованим, що дає правові підстави суду для часткового задоволення розміру позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити йому покарання в виді 03 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_8 6000 /шість тисяч/ гривень, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, пов`язаної із вчиненням злочину обвинуваченим.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1