ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження № 1-кп/643/420/20

Справа № 643/583/19

07.09.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня спеціальна, раніше судимого 25.04.2018 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 09.12.2018 приблизно о 07.00 год., проходив вздовж кіоску «Ремонт одягу», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність приватний підприємець ОСОБА_5 . У цей час у ОСОБА_6 раптово виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з даного кіоску. Далі, ОСОБА_6 впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, та, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів, підійшов до вхідних дверей кіоску та, взявшись руками за дверну ручку, ривком відчинив їх, таким чином, шляхом злому проник до нього, звідки таємно викрав майно ОСОБА_5 , а саме: магнітофон «Saturn» модель ST-1359 вартістю 200 грн., електрочайник «Aurora» модель AU015 вартістю 190 грн. 20 коп., електроконвектор «Ergo» модель HC-1715 вартістю 833 грн., шлевочну промислову швейну машину 3076-1кл «Подольск» вартістю 3500 грн., 23 бабіни ниток «Евростиль» вартістю 644 грн., а всього на загальну суму 5367 грн. 20 коп., які став виносити та складати біля кіоску.

Після вчинення вказаних дій ОСОБА_6 повернувся до кіоску, з метою продовження реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна приватного підприємця ОСОБА_5 , поєднане з проникненням у інше приміщення, однак не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був виявлений прибувшими працівниками поліції під час знаходження у вищевказаному кіоску, які зупинили його, а викрадене майно виявлено та вилучено неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив незакінчений замах на відкрите викрадення майна, що належить ОСОБА_5 , загальною вартістю 5367 грн. 20 коп.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину у вчиненні злочину не визнав та пояснив, що, проходячи повз кіоску ремонту одягу 09.12.2018 біля 07-00 год., він побачив, що двоє осіб скоювали крадіжку. Після того, як він їх окликнув, вони втекли та біля кіоску залишили речі, які намагалися викрасти, а він залишився охороняти вказані речі. До кіоску він не заходив, крадіжку не скоював. Під час розгляду справи судом, звертався до органів поліції з заявою про скоєння зазначеного злочину іншою особою.

Вина обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, за обставин, визнаних судом доказаними та викладеними у вироку, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів:

Показами потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2018 їй зателефонували працівники поліції та повідомили, що в кіоску ремонту одягу, який вона орендує, був скоєний замах на крадіжку. Після її приїзду до кіоску, вона побачила раніше знайомого ОСОБА_6 , речі були розкидані по снігу біля кіоску. ОСОБА_7 , яка викликала працівників поліції, бачила, що злочин вчинив ОСОБА_6 . Викрадені речі їй повернуті, матеріальної шкоди не завдано.

Показами свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що на початку грудня 2018 в вихідний день біля 07-00 год. вона гуляла з собакою. Кіоск ремонту одягу розташований напроти під*їзду будинку, в якому вона мешкає. Вона побачила раніше незнайомого ОСОБА_6 , який виходив з кіоску, вона звернула на нього увагу, оскільки світло в кіоску не горіло, жалюзі були закриті. Після того, як ОСОБА_6 почав виносити швійне обладнання з кіоску та кидати на сніг, вона пішла додому, зателефонувала в поліцію та повідомила про скоєння крадіжки. Крім ОСОБА_6 біля кіоску нікого не було.

Протоколом пред*явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2018 року за участю свідка ОСОБА_8 , з якого вбачається, що ОСОБА_8 впізнала на фотознімку ОСОБА_6 , як особу, яка вчинила замах на крадіжку з кіоску ремонт одягу 09.12.2018.

Показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 09.12.2018 до поліції надійшов виклик про скоєння крадіжки з кіоску ремонт одягу. По приїзду за викликом, він з напарником ОСОБА_10 , побачили ОСОБА_6 , який вийшов з кіоску, біля кіоску на землі знаходилися речі. ОСОБА_6 пояснив, що його попрохала винести речі орендатор кіоску, але номер телефону орендатора в нього відсутній. Після чого ними була викликана слідчо-оперативна група.

Аналогічними показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 .

Протоколами огляду місця події від 09.12.2018, під час проведення яких було оглянуто викрадені речі біля кіоску ремонту одягу, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 18-Г, та, зі згоди потерпілої ОСОБА_5 - безпосередньо приміщення кіоску.

Протоколом огляду речей від 10.12.2018 року та постановою про визнання речовими доказами гарантійного талону, фіскального чеку на конвектор, магнітофон «Saturn» модель ST-1359, електрочайник «Aurora» модель AU015, електроконвектор «Ergo» модель HC-1715, шлевочна промислова швейна машина 3076-1кл «Подольск», 23 бабіни ниток «Евростиль», встановлених під час огляду місця події.

Висновком судової товарознавчої експертизи № 28264 від 19.12.2018, згідно якої вартість магнітофону «Saturn» модель ST-1359 складає 200 грн., електрочайника «Aurora» модель AU015 - 190 грн. 20 коп., електроконвектора «Ergo» модель HC-1715 - 833 грн., шлевочної промислової швейної машини 3076-1кл «Подольск» - 3500 грн., 23 бабіни ниток «Евростиль» - 644 грн. Загальна ринкова вартість переліченого майна, з урахуванням зниження якості від зносу, становить 5367 грн. 20 коп.

Суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому дій та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Що стосується доводів обвинуваченого щодо його невинуватості у вчинені замаху на крадіжку, суд оцінює їх критично, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання та спростовуються наведеними вище доказами.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка була приведена судом до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, дала послідовні покази щодо обставин скоєння злочину обвинуваченим, наполягала на тому, що обвинувачений виносив речі з кіоску ремонту одягу та інших осіб на місці скоєння злочину не було.

Свідок була раніше не знайома з обвинуваченим, будь-яких підстав оговорювати останнього, судом не встановлено.

Зазначені покази узгоджуються з іншими доказами по справі, дослідженими судом: протоколом пред*явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2018 року, показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколами огляду місця події від 09.12.2018.

При цьому, суд не погоджується з позицією сторони захисту щодо недопустимості такого доказу, як протоколу огляду місця події від 09.12.2018, під час проведення якого зі згоди потерпілої ОСОБА_5 було оглянуто приміщення кіоску ремонту одягу, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 18-Г. Так, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ОСОБА_5 є орендатором вказаного приміщення, а відтак, слідчий діяв відповідно до вимог ч.1 ст. 233 КПК України.

Суду також надано на підтвердження доводів обвинуваченого копію заяви про скоєння злочину іншою особою, подану обвинуваченим під час розгляду кримінального провадження судом. Разом з цим, жодних доказів на підтвердження скоєння злочину іншою особою, суду не надано.

А тому, невизнання вини обвинуваченим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, суд розцінює як обраний ним засіб захисту та спробу уникнути відповідальності за скоєне.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не працює, не одружений, має непрацездатного батька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який страждає рядом захворювань, у зв*язку з чим потребує лікування, обвинувачений раніше судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з 24.09.2013 по 25.09.2013 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ХОР «ОКПЛ №3», згідно висновку судово-психіатричного експерта № 277 від 06.07.2020 обвинувачений на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства. Оскільки обвинувачений скоїв злочин в період іспитового строку, суд відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2018 року та остаточно призначає покарання у вигляді позбавлення волі.

До набрання чинності вироку суду, суд підтверджує раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2018 року у виді шести місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 26.12.2018 року. Зарахувати ОСОБА_6 до покарання строк тримання під вартою з 26.12.2018 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави - судові витрати в розмірі 1430 грн.

Речові докази, передані на відповідальне зберігання потерпілій, вважати повернутими законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя