Справа № 467/834/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка кримінальне провадження № 0000192, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, освіта неповна середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.07.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 23.10.2014 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений з ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» 19.10.2018 року за відбуттям строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 13 травня 2020 року близько 05 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в смт. Арбузинка Миколаївської області, будучи раніше судимим за вчинення тяжкого кримінального правопорушення проти власності, вирішив відкрито заволодіти чужим майном, що належить ОСОБА_7 , шляхом незаконного проникнення до житлового будинку останньої, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через відкриту ділянку огорожі пройшов до житлового будинку домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , після чого шляхом ривку руками, зняв фанерну дошку віконної рами та незаконно проник всередину житлового будинку, де в одній із кімнат, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , відкрито викрав її грошові кошти в сумі 5000 грн., після чого з місця події зник тим же шляхом, яким і незаконного проникав.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та суду пояснив, що напередодні дня події він перебував у гостях ОСОБА_8 по вул. Садовій в смт. Арбузинка Миколаївської області, де разом з останнім вживали алкогольні напої. Коли той заснув, він взув його взуття, мобільний телефон Айфон 5, з якого зателефонував своїй знайомій зі Львова, а потім своєму брату ОСОБА_9 , до якого потім пішов в гості, який проживає біля річки по вул. Шевченко в смт. Арбузинка Миколаївської області, де продовжував вживати алкогольні напої. Вранці, близько 04 години 00 хвилин, 13 травня 2020 року сказавши брату, що йому необхідно йти, він пішов до житлового будинку ОСОБА_7 , оскільки достовірно знав, що в останньої є кошти, оскільки вчиняв аналогічні злочини відносно потерпілої, тому вирішив ними заволодіти, щоб мати можливість поїхати до м. Львова. Через відкриту ділянку огорожі він пройшов до задньої частини житлового будинку домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , після чого руками зірвав фанерну дошку віконної рами, що служила склом та через віконний отвір проник всередину житлового будинку. В цей час потерпіла проснулась та присвітивши фонарем в його напрямку, спитала; "хто там і що потрібно"? Він представився від імені свого брата ОСОБА_9 та наказав їй віддати гроші, на що ОСОБА_7 відповіла, що грошей у неї немає. Після чого він долонею лівої руки двічі вдарив її в область обличчя, щоб налякати. На його вимогу потерпіла направилась, а він з нею, до іншої кімнати, розташованої зі сторони вулиці, та знову ж на його вимогу зі шафи вона дістала жіночу сумочку, в якій був гаманець. Забравши в неї даний гаманець, він дістав із нього гроші в сумі приблизно 5000 грн., та повернув їй пустий гаманець. Гроші поклав до внутрішньої кишені одягу. Далі, оскільки на вулиці виднілось і чутно було прохожих, він, уникаючи його впізнання, тим же шляхом, яким і незаконно проникав, через вікно, покинув житловий будинок ОСОБА_7 та направився додому. По дорозі, не пам`ятаючи де саме, він загубив взуття та одяг, в якому знаходились викрадені кошти. Будучи вдома, він розповів своїй дружині, що пограбував ОСОБА_7 , після чого дружина викликала працівників поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_4 висловив жаль з приводу ним вчиненого та вказав, що готовий нести покарання за даний злочин та відшкодувати потерпілій шкоду.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 усвідомлює той факт, що він скоїв встановлений судом злочин та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи в її відсутність, покази, які вона надавала слідчому судді в порядку ст. 225 КПК України підтримує, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, покарання просила призначити останньому згідно закону (а.с. 53).

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його вина у вчиненні даного кримінального правопорушенні підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду у порядку ст. 358 КПК України доказами, поданими стороною обвинувачення:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.05.2020 року, де заявником є ОСОБА_7 , яка повідомила, що біля 05 години 13.05.2020 року невстановлена особа проникла до її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та відкрито заволоділа коштами в сумі близько 5000 грн. (а.с.102);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 від 13.05.2020 року про те, що13.05.2020 року біля 05 години невстановлена особа проникла до її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та відкрито заволоділа коштами в сумі близько 5000 грн. (а.с. 103);

- протоколом огляду місця події від 13.05.2020 року та фототаблицями до нього, згідно якого оглянута територія домоволодіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Дана територія частково огороджена, будинок без видимих пошкоджень, двері в будинок зачиняються. Прямо від входу знаходиться кімната №2, де в лівому куті є дерев`яна шафа. В цій же кімнаті є вікно з дерев`яними підвіконням та рамою розміром 90х90 см, в якій відсутня скляна шибка та була закрита фрагментом картону з виходом на задній двір домоволодіння. В цій же кімнаті за ліжком виявлений металевий ополоник. У кімнаті № 3 виявлений безлад, речі розкидані, там же, на столі, виявлена жіноча сумочка чорного кольору та електрична спіральна одноконфорочна плита чорного кольору з дротом, дерев`яні меблеві конструкції частково пошкоджені та жіночий гаманець коричневого кольору. Позаду будинку, з північної сторони, виявлено фрагмент фанери, розбите скло біля вікна будинку, сліди взуття позаду будинку неподалік розбитого вікна (а.с. 104-127);

- висновок судово-медичної експертизи № 330-М від 02.07.2020 року відповідно до якої у ОСОБА_7 виявлено крововилив потилочної ділянки, синці обличчя, садно лівого колінного суглоба. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 13.05.2020 року від дії тупого(их) твердого (их) предмету (тів) або при дії об такий не виключається їх утворення при падінні з положення стоячи на спину/ крововилив потилочної ділянки відносяться до категорії легких. Струс головного мозку по своїм клінічним ознакам схожий з загальним атеросклерозом судин головного мозку/ з урахуванням віку потерпілої (а.с. 128-130);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.05.2020 року та оглянутий в судовому засіданні флеш носій із зображенням відеофіксації даної слідчої дії, де видно, що потерпіла ОСОБА_7 спізнала особу під №4 за короткою зачіскою, продовгуватим обличчям та родимкою на підборідді зліва (а.с. 131-134);

- заяву ОСОБА_10 від 13.05.2020 року про добровільну видачу працівникам поліції чоловічу трикотажну кофту синього кольору, яка належить ОСОБА_4 (а.с.139);

- протокол огляду місця події від 13.05.2020 року та фототаблиці до нього, з яких видно, що ОСОБА_10 вказує на кофту, яку добровільно видала працівникам поліції, як таку, що належить ОСОБА_4 , кофта є трикотажна синього кольору (а.с.140-145);

- заяву ОСОБА_8 від 13.05.2020 року про добровільну видачу працівникам поліції чоловічих кросівок із синіми вставками, які належать ОСОБА_4 (а.с.146);

- протокол огляду місця події від 13.05.2020 року та фототаблиці до нього, де видно, що ОСОБА_8 вказує на кросівки, які добровільно видав працівникам поліції, як такі, що належать ОСОБА_4 , із зазначенням їх розміру, зображенням на їх підошві, із синіми вставками, із залишками бруду (а.с.147-149);

- відповідно до пояснень потерпілої, наданих у порядку ст. 225 КПК України слідчому судді Арбузинського районного суду Миколаївської області та які судом були досліджені з відеозапису на CD диску, потерпіла підтвердила, що на світанку, біля 04 години 30 хвилин 13 травня 2020 року вона спала в себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Прокинулась від шуму, який доносився із вікна кімнати, в якій вона перебувала. Через це ж вікно, в рамі якого було відсутнє скло, а замість нього була фанерна дошка, до неї в кімнату заліз ОСОБА_4 , який представився від імені ОСОБА_9 та наказав їй віддати всі її гроші, які необхідні для адвоката його брата ОСОБА_4 . Сказавши, що в неї немає грошей, він стягнув її з ліжка та потягнув до коридору. Після чого двічі чи тричі вдарив її кулаком в область голови, потім один раз долонею руки в область носа. Далі схватив ополоник та пригрозив вбити у разі, якщо не дати йому кошти. Вона відмовлялась, але потім погодилась виконати його вимогу. В іншій кімнаті знаходилась шафа, з якої вона дістала жіночу сумочку бордового кольору, та в якій знаходився гаманець з грошима. Вихвативши гаманець із її рук, ОСОБА_4 дістав з нього кошти в сумі 5000 грн. забрав їх, та через вікно, яке він проник в середину будинку, виліз та покинув його. Після цього вона звернулася до працівників поліції. Потерпіла зазначила, що обвинуваченого ОСОБА_4 впізнала по голосу, зовнішністю, окрім цього візуального його знає, оскільки він неодноразово вчиняв відносно неї злочини (а.с. 158-161);

- заяву потерпілої ОСОБА_7 , якою вона надає свою згоду працівникам поліції на проведення слідчого експерименту на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 162);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.05.2020 року та оглянутий в судовому засіданні флеш носій із зображенням відеофіксації даної слідчої дії, відповідно якого ОСОБА_4 розказав про обставини вчинення ним грабежу відносно ОСОБА_7 та показав місце вчинення злочину, вказавши на обстановку, засоби і знаряддя вчинення кримінального правопорушення та які дії вчиняв при цьому, а саме вказав на будинок потерпілої, розташування вікна, через яке проник та як саме він проник до середини будинку потерпілої, відсутність у рамі вікна скла, та наявність у ньому фанерної дошки, як саме він зірвав цю фанеру, розповів, як примушував потерпілу віддати йому кошти, вказав на розташування кімнат у житловому будинку потерпілої, в якій із кімнат знаходиться шафа, з якої потерпіла діставала жіночу сумочку із гаманцем з грошима, як він забрав ці гроші, поклавши собі до внутрішньої кишені одягу та показав як саме і в який спосіб покинув будинок потерпілої (а.с. 163-172).

Стороною захисту та стороною обвинувачення клопотань про допит свідків не заявлялося. З огляду на вимоги ст. 22 КПК України, суд забезпечив право прокурора на свободу в поданні ним суду своїх доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 КПК України суд може ґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.
У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість показань, отриманих в порядку ст. 225 КПК України потерпілою ОСОБА_7 . Даних про її зацікавленість в ході розгляду кримінального провадження не здобуто, її показання об`єктивно стверджуються та узгоджуються із зібраними по провадженню та дослідженими у суді письмовими доказами та показаннями, даними в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 .
Зокрема, з показань потерпілої ОСОБА_7 встановлено, що саме обвинувачений ОСОБА_4 незаконно проник у її житло та із застосуванням відносно неї насильства, яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я відкрито заволодів її грошима. Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.05.2020 року підтверджується, що потерпіла ОСОБА_7 впевнено та беззастережно впізнала ОСОБА_4 , як особу, що 13 травня 2020 року відкрито викрала належні їй кошти за такими ознаками, як коротка зачіска, продовгувате обличчя та родимкою на підборідді зліва. Як видно з показань потерпілої ОСОБА_7 , наданих нею в порядку ст. 225 КПК України, остання вказує на обвинуваченого ОСОБА_4 , як на особу, яка вчинила відносно неї грабіж та впізнала його по голосу, зовнішністю, окрім цього вона візуального його знає, так як він неодноразово вчиняв відносно неї злочини. Покази потерпілої послідовні, логічні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення та узгоджуються між собою в деталях.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні детально, логічно та послідовно пояснив, в який спосіб, час та за яких обставин він проник через вікно до домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 , як примушував останню із застосуванням відносно неї насильства, віддати йому кошти, які та зберігала вдома.
Протоколом огляду місця події від 13.05.2020 року підтверджується, що територія домоволодіння потерпілої, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , частково огороджена, в одній із кімнат будинку наявна дерев`яна шафа. В цій же кімнаті є вікно з дерев`яними підвіконням та рамою розміром 90х90 см, в якій відсутня скляна шибка та була закрита фрагментом картону з виходом на задній двір домоволодіння. В кімнаті № 3 виявлений безлад, речі розкидані, там же, на столі, виявлена жіноча сумочка, частково пошкоджені дерев`яні меблеві конструкції та жіночий гаманець коричневого кольору. Позаду будинку, виявлено фрагмент фанери, розбите скло біля вікна будинку, сліди взуття позаду будинку неподалік розбитого вікна. Як відображено в протоколі проведення слідчого експерименту від 14.05.2020 року ОСОБА_4 розказав про обставини вчинення ним грабежу відносно ОСОБА_7 та показав місце вчинення злочину, а саме вказав на будинок потерпілої, розташування вікна, через яке проник та як саме він проник до будинку потерпілої, відсутність у рамі вікна скла, та наявність у ньому фанерної дошки, як саме він зірвав цю фанеру, розповів, як примушував потерпілу віддати йому кошти, вказав на розташування кімнат у житловому будинку потерпілої, в якій із кімнат знаходиться шафа, де потерпіла зберігала жіночу сумочку із гаманцем і грошима, як він, із застосуванням насильства до потерпілої, забрав ці гроші та показав як саме і в який спосіб покинув будинок потерпілої. Висновком судово-медичної експертизи № 330-М від 02.07.2020 року підтверджується наявність у потерпілої ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у виді крововилива потилочної ділянки, синців обличчя, садна лівого колінного суглоба, які могли утворитися 13.05.2020 року від дії тупого(их) твердого (их) предмету (тів) або при дії об такий не виключається їх утворення при падінні з положення стоячи на спину/ крововилив потилочної ділянки відносяться до категорії легких. Струс головного мозку по своїм клінічним ознакам схожий з загальним атеросклерозом судин головного мозку/ з урахуванням віку потерпілої. Заява ОСОБА_10 від 13.05.2020 року про добровільну видачу працівникам поліції чоловічу трикотажну кофту синього кольору, яка належить ОСОБА_4 . Протоколом огляду місця події від 13.05.2020 року підтверджується, що ОСОБА_10 вказує на кофту, яку вона добровільно видала працівникам поліції, як таку, що належить ОСОБА_4 . Заява ОСОБА_8 від 13.05.2020 року про добровільну видачу працівникам поліції чоловічих кросівок із синіми вставками, які належать ОСОБА_4 . Протокол огляду місця події від 13.05.2020 року підтверджується, як ОСОБА_8 вказує на кросівки, які він добровільно видав працівникам поліції, як такі, що належать ОСОБА_4 , із зазначенням їх розміру, зображенням на їх підошві, із синіми вставками, із залишками бруду.

Усі наведені докази, які є належними та допустимими, тоді як іншого учасниками провадження заявлено не було, суд кладе в основу вироку, такі в сукупності доповнюють та підтверджують один одного, узгоджуються між собою, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, протиріч не мають, є не спростованими та у сукупності повністю доводять вину ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення за вказаними вище встановленими в судовому засіданні обставинами, та необхідними для ухвалення відносно нього обвинувального вироку.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом» (ст. 17 КПК України).

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою»

Отже, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого за обставин встановлених судом, повністю доведена і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо судом.

За такого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло та насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд враховує, як визнання вини.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає як вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином,особливості й обставини його вчинення у даному конкретному випадку, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер дій і ступінь тяжкості наслідків, наявність кваліфікуючих ознак, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, де співмешкає з цивільною дружиною, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на обліку Арбузинського МРВ філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області не перебуває, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, раніше судимий за аналогічні умисні злочини проти власності,має не зняту та не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, після звільнення з місць позбавлення волі через незначний проміжок часу знову вчинив тяжке кримінальне правопорушення, шкоду, завдану потерпілій не відшкодовано.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_4 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, те, що він не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання та думку потерпілої, яка просила призначити ОСОБА_4 покарання згідно закону, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину.
Враховуючи всі обставини справи, керуючись засадами законності, справедливості, обґрунтованості,суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України в межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у світлі принципу індивідуалізації покарання, суд виходив із того, що саме покарання у виді позбавлення волі, з огляду на відсутність передумов для застосування статей 69, 75 КК України щодо обвинуваченого, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи ("Бакланов проти Росії" від 09.06.2005р.; "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005 р.; "Ісмайлова проти Росії" від 29.11.2007р.).

Визначена судом міра покарання ОСОБА_4 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного ним, його особи, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Документального підтвердження витрат, пов`язаних із залученням експертів по даному кримінальному провадженню прокурором не надано.

Питання про речові докази (а.с. 135-136, 150-151, 154-157) необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 належить залишити без змін - у виді тримання під вартою, з урахуванням особи та встановлених обставин вчинення ним кримінального правопорушення та також з огляду на те, що він засуджуються до покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, а інші запобіжні заходи, на переконання суду, не будуть достатніми для запобігання ризиків, регламентованих ст. 177 КПК України. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 15 травня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 9 (дев`ять) місяців

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 15 травня 2020 року.

Речові докази:

- електрична плита та первинна упаковка, які упаковано до спеціального сейф-пакету №3315982,

- жіноча сумка та первинна упаковка, які упаковано до спеціального сейф-пакету №4206255,

- жіночий гаманець та первинна упаковка, які упаковано до спеціального сейф-пакету №5295022,

- жіночий гаманець та первинна упаковка, які упаковано до спеціального сейф-пакету №3935846,

- жіночий гаманець та первинна упаковка, які упаковано до спеціального сейф-пакету №3935848,

- металева ваза та первинна упаковка, які упаковано до спеціального сейф-пакету №4206256, які зберігаються в кімнаті речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області - повернути ОСОБА_7

- дактилоскопічна карта та первинна упаковка, які упаковано до спеціального сейф-пакету № 2791701, які зберігаються в кімнаті речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, квитанція № 361 - знищити.

- чоловічу трикотажну кофту синього кольору, яку поміщено та опечатано до спеціального сейф-пакету №ЕХРО336492, чоловічі кросівки ТМ "DVAL" чорного кольору з вставками синього кольору, які поміщено та опечатано до спеціального сейф-пакету №ЕХРО415782, які зберігаються в кімнаті речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, квитанція № 351 - повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1