Справа № 695/2235/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000459, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Москальово Охінського району Сахалінської області Російської Федерації, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, учасником бойових дій, інвалідом будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня, постраждалим від наслідків ліквідації аварії на ЧАЕС не являється, раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 20 травня 2019 року близько 9:00 всупереч встановленому законом порядку обігу наркотичних засобів - Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня
2000 року № 770 "Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовини і прекурсорів", усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, умисно, з метою особистого вживання, придбав, знайшовши біля автобусної зупинки в центрі с. Піщане Золотоніського району Черкаської області по вул. Руслана Шеремета, речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № 2/774 від 24 травня 2019 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 6,99 г, після чого без мети збуту для власносного вживання, зберігав у кишені штанів та в подальшому переніс до парку ім. Шевченка в м. Золотоноша Черкаської області, де її було виявлено та вилучено працівниками поліції.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
У даному кримінальному провадженні 22 грудня 2020 року між прокурором

ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1

ст. 309 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вичненні кримінального правопорушення у судовому провадженні; зобов`язався в подальшому співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Крім того, прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає інтересам його підзахисного та враховує його поведінку.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений

ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого

ОСОБА_3 , а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 628,04 гривень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 грудня 2020 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 грудня 2020 року покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_3 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази, а саме:

- наркотичний засіб - канабіс, масою 6,99 г, поміщений у сейф-пакет МВС № 3747445, що переданий на зберігання в кімнату речових доказів Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, - знищити;

- компакт диск з відеозаписом проведення огляду 20 травня 2019 року за адресою: парк

ім. Шевченка, м. Золотоноша, Черкаська область, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 628,04 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7
ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4
ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1