Справа № 450/1057/20 Провадження № 1-кп/450/277/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пустомити, Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, такого, що не працює, зареєстрованого такого що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.11.2018 року за ч.2 ст.186 КК України з призначенням покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового 2 роки.

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , 06.03.2020 року, близько 15:30 годин, перебуваючи в приміщенні квартири, АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка своєму товаришу попрохав у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон на що останній добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «NOMI» моделі «1245», в корпусі чорного кольору, вартістю 459,00 грн. Після чого на вимогу потерпілого ОСОБА_5 повернути йому вказаний мобільний телефон, сховав його собі у кишеню, та вийшов із приміщення квартири. Наздогнавши за межами вказаної квартири ОСОБА_4 потерпілий неодноразово вимагав повернути йому вказаний мобільний телефон, на що останній не звертав уваги, залишивши місце скоєння кримінального правопорушення із викраденим майном. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 відкрито викрав вищевказаний мобільний телефон та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 459.00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) повторно, тобто ккримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав, суду пояснив, що у березні 2020 року о 15.30 год. зайшов до хати з потерпілим, попросив у нього телефон подзвонити і поклав у свою кишеню. При цьому потерпілий просив обвинуваченого декілька раз його повернути, однак останній на його прохання не мав бажання реагувати і попрямував додому, потерпілий також пішов додому. Вказує, що телефон марки «Номі», з якою метою вчинив заволодіння телефоном пояснити не може. Зазначений телефон обвинувачений утримував у себе близько семи днів. Причини по якій одразу не віддав його потерпілому суду пояснити не може. В подальшому виникло бажання повернути потерпілому телефон, однак це зробити не видалось можливим, оскільки місце проживання такого йому не було відомо. Жодних дій щодо з`ясування місця проживання потерпілого не вчиняв. Вперше після події, яка мала місце 06.03.2020 року потерпілого побачив на вулиці, коли їхав у автобусі на виклик працівників поліції для дачі пояснень по справі. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.
Обвинувачений, ОСОБА_4 визнав себе винним повністю у вчиненні злочину, який йому інкримінується, фактичні обставини злочину не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин вчинення відкритого викрадення (грабежу), вчиненого повторно.
Таким чином, суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.
На підставі наведеного суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України доведена повністю.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України є правильною так як він вчинив відкрите викрадення (грабіж), повторно.
За вчинений злочин ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що та пом`якшують покарання.
Відповідно до довідки № 33-16032020/46024 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 раніше судимий, а саме вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.11.2018 року за ч.2 ст.186 КК України з призначенням покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, та звільнено від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, із встановленням іспитового 2 (два) роки.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, сприяння органам досудового розслідування у розслідуванні кримінального провадження.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав, без стійких соціальних зв`язків, не працює, раніше судимий, нейтрально характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, враховуючи пом`якшуючі обставини, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України та обрати таке у виді позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин в період іспитового строку, а також вимоги статей 71, 78 КК України, положення пунктів 10, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24,10,2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально і про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, й призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років та 2 (два) місяці позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.11.2018 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 4 /чотирьох/ років 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази, а саме:
мобільний телефон марки «мобільний телефон марки «NOМІ» моделі «1245» повернути потерпілому ОСОБА_5
мобільний телефон марки «Нокіа» , сірого кольору повернути ОСОБА_4 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення товарознавчої № 16/228 від 24.03.2020у розмірі 628,04 грн.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1