УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Північна виправна колонія(№90)» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Північна виправна колонія(№90)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рибальче, Голопристанського району, Херсонської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.07.2008 Голопристанським районним судом Херсонської області за ст.ст. 152 ч. 3, 153 ч. 2, 70 КК України до 7 років позбавлення волі, 01.10.2014 звільненого умовно достроково на невідбуту частину покарання 7 місяців, 15 днів, -

встановив:

Начальник ДУ «Північна виправна колонія(№90)» звернувся до суду з поданням, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
Представник ДУ «Північна виправна колонія(№90)» підтримала подання, просила його задовольнити .
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання, оскільки засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 11.12.2015 Голопристанським районним судом Херсонської області за ст.ст. 152 ч. 2, 153 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Кінець строку: 07.06.2023. Станом на день розгляду подання засуджений відбув 2/3 строку покарання.
Засіданням Херсонської міської спостережної комісії від 12.11.2020 відмовлено у погодженні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія(№90)» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення.

Як вбачається з характеристики, засуджений ОСОБА_5 раніше умовно-достроково звільнявся від відбування покарання, але після цього продовжив вчиняти злочини. Утримуючись у СІЗО міста Миколаїв порушень вимог установленого режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав. Рішенням комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в Миколаївській області засудженому визначено виправну колонію середнього рівня безпеки, для раніше засуджених. У державній установі «Північна виправна колонія (№90)» засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 11.02.2016. За період відбування покарання характеризується позитивно. Знаходячись в установі порушень вимог встановлених правил відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи заохочувався 7 разів, за виконання покладених обов`язав та дотримання правил поведінки. Згідно постанови начальника установи від 01.07.2020 переведений до дільниці соціальної реабілітації. На даний час працевлаштований різноробочим на контрагентському об`єкті. З персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідношень. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. По характеру спокійний. По відношенню до себе самокритичний та дисциплінований. За вольовими якостями цілеспрямований. Рівень розвитку інтелекту середній. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участь у громадському житті відділення приймає. Конфліктних ситуацій серед засуджених не створює. Соціальні зв`язки підтримує. Свою вину у вчиненому злочині засуджений визнає. Згідно вироку суду має позов, але виконавчий лист до установи не надходив.

З довідки про нарахування заробітної плати наданої на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній працював з липня 2020 по жовтень 2020.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).
Також, за змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладені обставини, врахувавши дані засудженого ОСОБА_5 , який раніше умовно-достроково звільнявся від відбування покарання, знову вчинив злочин, за який на даний час відбуває покарання, працевлаштований лише з липня 2020, суд приходить до висновку про відсутність підстав передбачених ст. 81 КК України для задоволення подання, оскільки засуджений ОСОБА_5 на момент розгляду судом питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення своє виправлення не довів.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Північна виправна колонія(№90)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1