Справа № 642/1138/20
Провадження № 1-кп/642/483/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003141, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, проживаючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, зареєєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2019 року, приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходився в магазині "Свіжина", що розташований за адресою: м. Харків, проспект Слави, 1-Б, де у нього виник конфлікт з раніше йому невідомим чоловіком - потерпілим ОСОБА_7 , з приводу того, що ОСОБА_7 неправильно стояв у черзі. В ході конфлікту ОСОБА_5 керуючись прямим умислом на заподіяння невизначеної шкоди здоровю, з мотивів раптово виниклої неприязні до ОСОБА_7 , вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , в процесі словесного конфлікту наніс один удар своєю лівою рукою в ділянку підборіддя ОСОБА_7 , від якого останній впав на підлогу. Після чого ОСОБА_5 припинив свої злочинні дії та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-86/20 від 15 січня 2020 року протиправними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 було нанесено наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма нижньої щелепи у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці підборіддя (на рівні 31-41 зубів) та суглобового паростку праворуч. Це ушкодження утворилося в результаті, як мінімум одної ударної травматичної дії тупим твердим предметом з місцем прикладення сили ймовірніше всього в ділянку підборіддя, та могло бути отримане в строк, не пізніше дати звернення в лікувальний заклад, де і було виявлено дане ушкодження. За ступенем тяжкості: закрита тупа травма нижньої щелепи у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці підборіддя (на рівні 31-41 зубів) та суглобового паростку праворуч не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоровя понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що дійсно 30 грудня 2019 року, приблизно о 12 год. 00 хв. він знаходився в магазині "Свіжина", який розташований по проспекту Слави в м. Харкові, де у нього виник конфлікт з раніше йому невідомим чоловіком - потерпілим ОСОБА_7 , з приводу того, що той неправильно стояв у черзі. В процесі словесного конфлікту він наніс один удар своєю лівою рукою в ділянку підборіддя ОСОБА_7 , від якого останній впав на підлогу. Після чого припинив свої дії та покинув місце вчинення злочину. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди в розмірі 70000 грн. він визнає частково в розмірі 10000 грн.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини вчинення злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо обставин інкримінованого обвинуваченому злочину із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження. В частині пред`явлення цивільного позову потерпілим суд повністю дослідив надані сторонами кримінального провадження докази.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 скоїв умисне заподіяння середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , а тому його дії кваліфікує відповідно за ч.1 ст. 122 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше,згідно наданої суду органом пробації досудової доповіді виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування доступних соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, наприклад участь в заходах, організованих уповноваженим органом з питань пробації. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника додатково обов`язку, передбаченого ст. 76 КК України, а саме ч.3 п.п.2, ч.3 п.п.4 - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 повинен нести покарання у виді позбавлення волі, але в силу вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засудженого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства.
Потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 70 000 грн.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди обґрунтував тим, що зазнав нервового стресу, тілесних ушкоджень, фізичних страждань, які спричинили негативні зміни в його житті, негативні переживання та спогади. Тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я, через травму зазнав фізичного болю як під час отримання так і під час проведення оперативного втручання та після його проведення, постійно переслідував страх за життя та здоров`я, фактично було порушено нормальний спосіб життя. Він був не в змозі повністю утримувати свою родину, був вимушений звертатись до знайомих для отримання грошових коштів у борг з метою прогодувати родину, сплатити за оренду квартири, придбання ліків. В наслідок отриманої травми йому рекомендовано повторне оперативне втручання в медичному закладі у м. Києві. Завдана моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав та зазнає по цей час у зв`язку з ушкодженням здоров`я через травму, а також душевних стражданнях.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_7 зазнав нервового стресу, переляку, приниження, проходив відповідне лікування, що призвело до зміни його звичайного укладу та способу життя, суд оцінює розмір завданої йому моральної шкоди у 50 0000 грн.

Дана правова позиція корегується з постановою ВС від 25.08.2020 у кримінальному провадженні № 372/3192/18; провадження № 51-1052 км20.

Вказану суму слід стягнути на користь потерпілого з обвинуваченого ОСОБА_5 . Доказів заподіяння моральної шкоди потерпілому у більшому розмірі суду не надано.

Суд вважає, що саме такий розмір грошового відшкодування разом із винесенням обвинуваченому обвинувального вироку та призначенням покарання за вчинений злочин буде відповідати обсягу моральних страждань потерпілого.
Речових доказів по справі не має.
Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в указаний орган, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 ,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. В інший частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1