Справа №487/4799/20
Провадження №1-кс/487/5253/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 25.06.2020 про закриття кримінального провадження №0000341,-

ВСТАНОВИВ:
27.08.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 25.06.2020 про закриття кримінального провадження №0000341, в якій він (скаржник) просить скасувати зазначену постанову, посилаючись на те, що слідчий її виніс передчасно, неповно з`ясувавши фактичних обставини справи.

Скаржник до судового засідання не з`явився, в скарзі просив розглянути її за своєї відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності.

Згідно з ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000341, прийшов до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлене відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження №0000341 від 23.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Частина 1 статті 382 КК України передбачає покарання за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Так, ОСОБА_3 , вважаючи, що прокурори Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 скоїли кримінальне правопорушення з метою невиконання ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду від 06.12.2019 р., звернувся до прокуратури Одеської області із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення від 18.02.2020 р.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05.03.2020 р. скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Одеської області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення задоволено; зобов`язано уповноважену особу прокуратури Одеської області внести до ЄРДР відповідні відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 18.02.2020 р.

Зазначені вище відомості були внесені до ЄРДР 23.03.2020 р. за №0000341.

В рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000341 від 23.03.2020 слідчим було скеровано запит до керівника Розділянської місцевої прокуратури щодо виконання ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду від 06.12.2019 (справа №511/215/17, провадження 1-кс/511/828/19).

На виконання згаданого запиту листом від 25.06.2020 за вих. №16.53-52-3730ВИХ-20 керівник місцевої прокуратури повідомив про повне виконання Роздільнянською місцевою прокуратурою Одеської області ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду від 06.12.2019, зауважив, що на виконання згаданої ухвали 23.12.2019 р. розпочато досудове розслідування у шести кримінальних провадженнях, які в подальшому направлені для проведення досудового розслідування відповідно підслідності до СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві. Листом від 28.12.2019 р. за вих. №07-261-03 ОСОБА_3 направлено копії відповідних витягів з ЄРДР.

Постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 25.06.2020 р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000341 від 23.03.2020, закрито у зв`язку з відсутністю в діях прокурорів Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

За положеннями п.п. 1,2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Процесуальними джерелами доказів згідно зі ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При прийнятті оскаржуваної постанови, слідчий у повному обсязі дотримався вказаних вимог закону.

З урахуванням вищезазначеного, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового слідства не встановлена.

Щодо вимоги скаржника з приводу обсягу проведення необхідних слідчих дій, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події злочину.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_9 було вжито всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування.
Відмовляючи у задоволенні вимоги ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого вручити (направити) скаржнику постанову за результатами розгляду клопотання від 20.07.2020 р., слідчий суддя виходив з наступного.
З матеріалів кримінального провадження№0000341 вбачається, що листом від 26.06.2020 р. за вих. №15.19/05.19/13366 слідчий ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, направив ОСОБА_3 копію постанови про закриття кримінального провадження.
Клопотання скаржника від 20.07.2020 р. надійшло до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, 27.07.2020 р., (що підтверджується відповідним штампом вх..№14050), тобто вже після закінчення досудового розслідування кримінального провадження, в рамках якого було заявлено клопотання.
За такого, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 25.06.2020 про закриття кримінального провадження №0000341 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1