ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2020 Справа №607/21487/20

провадження № 1-кп/607/1839/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 23 листопада 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. В.Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю учасників кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 22 листопада 2020 року, близько 04:00 годин 00 хвилин, який в цей час перебував в середині житлового будинку АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки iPhone, модель А1533 сріблястого кольору, що знаходився на ліжку ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету наживи, 22 листопада 2020 року, близько 04:00 годин 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в середині житлового будинку АДРЕСА_1 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_5 , яка в цей час спала на ліжку та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії носять таємний характер, умисно, таємно викрав із ліжка мобільний телефон торговельної марки «Apple» iPhone 5s, модель «А1533» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 із викраденим мобільним телефоном торговельної марки «Apple» iPhone 5s, модель «А1533» з місця вчинення кримінального проступку зник, отримавши реальну можливість розпоряджатися цим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1700 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30 листопада 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності законного представника потерпілої ОСОБА_6 , укладено угоду про примирення, згідно якої сторонами узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме за кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України - призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи в порядку ч.3 ст. 474 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_3 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, дав згоду на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. А також, відповідно до ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене ч.1 ст. 185 КК України, згідно із вимогами ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, в наслідок якого шкода завдана потерпілій ОСОБА_5 .

В статті 471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про примирення. Надана суду угода про примирення від 30 листопада 2020 року у вказаному провадженні відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 , які підтримують та просять затвердити угоду про примирення, думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч.3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, з`ясувавши у потерпілої, що вона розуміє наслідки укладання угоди та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 30 листопада 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , в присутності законного представника потерпілої ОСОБА_6 , призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 листопада 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності законного представника потерпілої ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000105 від 23 листопада 2020 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1