Справа № 464/5905/20
пр.№ 1-кп/464/510/20
У Х В А Л А
21.12.2020 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 464/5905/20, внесене 09.06.20. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , проживаючого по АДРЕСА_3 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Львова, зареєстрованого по АДРЕСА_4 , проживаючого по АДРЕСА_5 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурор ОСОБА_6 ;

захисту: обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_8 ;

учасник провадження: потерпілий ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_10 , -

з участю його учасників, -

в с т а н о в и в :

У провадженні суду на стадії судового розгляду знаходиться вказане кримінальне провадження.

Згідно із положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, покликаючись на наявність обґрунтованої підозри у кримінальних правопорушеннях та відповідних ризиків. Потерпілим та його представником підтримано клопотання прокурора.

Захисники просять у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до обвинувачених запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, покликаючись недоведеність прокурором ризиків. Обвинувачені позицію захисників підтримали.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступного.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28 жовтня 2020 року обвинуваченим застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26 грудня 2020 року з урахуванням інтересів суспільства у відношенні до суспільної небезпеки та неможливості застосування обвинуваченим більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, що не зможе запобігти доведеним прокурором ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме:
відносно ОСОБА_3 за ч.4 ст.187 КК України -
переховуватися від суду загрожує покарання на строк від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відсутність міцних соціальних зв`язків - відсутнє постійне місце праці та зайнятості, неодружений, на утриманні осіб немає, є особою молодого віку, має закордонний паспорт, який не вилучено, що свідчить про реальну можливість змінити місце свого перебування. Наявність батьків за відсутності доказів утримання та догляду за останніми не спростовує даний висновок;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні інкримінований злочин поєднаний з насильством та допит таких під час судового розгляду ще не здійснено (в порядку ч.4 ст.95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них), а тому обвинувачений зможе шляхом переконання та залякування схилити до зміни показань;

продовжити вчиняти кримінальні правопорушення інкримінується вчинення особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення за відсутності працевлаштування та жодного офіційного джерела доходу;

відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України -
переховуватися від суду загрожує покарання на строк від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відсутність міцних соціальних зв`язків - відсутнє постійне місце праці та зайнятості, неодружений, на утриманні осіб немає, є особою молодого віку, має закордонний паспорт, який не вилучено, що свідчить про реальну можливість змінити місце свого перебування. Наявність у власності нерухомого майна, а також матері та бабці осіб з інвалідністю, за відсутності доказів утримання та догляду за останніми не спростовує даний висновок;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні інкримінований злочин поєднаний з насильством та допит таких під час судового розгляду ще не здійснено (в порядку ч.4 ст.95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них), а тому обвинувачений зможе шляхом переконання та залякування схилити до зміни показань;

продовжити вчиняти кримінальні правопорушення інкримінується вчинення особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення за відсутності працевлаштування та жодного офіційного джерела доходу;

відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.187 КК України -

переховуватися від суду загрожує покарання на строк від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відсутність міцних соціальних зв`язків - відсутнє постійне місце праці та зайнятості, неодружений, на утриманні осіб немає, є особою молодого віку, що свідчить про реальну можливість змінити місце свого перебування;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні інкримінований злочин поєднаний з насильством та допит таких під час судового розгляду ще не здійснено (в порядку ч.4 ст.95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них), а тому обвинувачений зможе шляхом переконання та залякування схилити до зміни показань;

продовжити вчиняти кримінальні правопорушення інкримінується вчинення особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення за відсутності працевлаштування та жодного офіційного джерела доходу.

Ризик «перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином» по кожному з обвинуваченимх жодним чином прокурором не доведений, що в цілому не впливає на вирішення запобіжного заходу.

Відтак, при вирішенні питання щодо доцільності продовження обвинуваченим обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих їм злочинів, зокрема за ч.4 ст.187 КК України, який відноситься до особливо тяжкого із можливим призначенням покарання позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, а також з огляду на особу обвинувачених, які раніше не судимі, не працевлаштовані (що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу та постійної зайнятості), їх сімейний і матеріальний стан, стан здоров`я, а також характер інкримінованих злочинів, та прийшов до переконання, що усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку можуть свідчити про те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконними засобами (способом) впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та встановлення істини у справі. У зв`язку із наведеним суд дійшов висновку про необхідність застосування до обвинувачених виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинувачених та тяжкості пред`явленого їм обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.
Учасниками судового провадження не наведено доводів з поданням відповідних доказів щодо будь-якої зміни наведених обставин та таких судом не встановлено.

Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою сприятиме забезпеченню виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, забезпечить дієвість та сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України, такий ступінь втручання у права і свободи особи є виправданим. Більш м`який запобіжний захід, як просить захист, не забезпечить їх належної поведінки з урахуванням індивідуальних характеристик особи обвинувачених та тяжкості кримінального правопорушення, спосіб та характер його вчинення, не переконало суд у можливості дотримання такого. Доказів неможливості за станом здоров`я перебувати в місцях ув`язнення, д медичне обслуговування здійснюється відповідно до законодавства про охорону здоров`я, що визначено ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», не надано.
Ураховуючи інтереси суспільства у відношенні до суспільної небезпеки, суд дійшов висновку про те, що в сукупності є всі підстави вважати, що застосування обвинуваченим більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним прокурором ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Оскільки з дня надходження до суду обвинувального акта судове провадження не завершене, строк тримання обвинувачених під вартою закінчується, суд вважає за доцільне такий продовжити без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.331, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора задоволити.

Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 лютого 2021 року включно.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 лютого 2021 року включно.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 лютого 2021 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1