Справа № 538/19/21
Провадження № 1-кп/538/31/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року Лохвицький районний суд Полтавської області:
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000165 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кременчук, Полтавської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , неодруженого, не працюючого, має середню освіту, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

1) 29.04.2011 р. Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

2) 07.05.2013 р. Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 69, 70, 71 КК України на 3 роки і 8 місяців позбавлення волі;

3) 09.08.2013 р. Лохвицьким районним судом за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 3 роки і 11 місяців позбавлення волі;

4) 25.07.2017 р. Лубенським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 1 рік і 2 місяці позбавлення волі; звільненого 02.08.2018 р. згідно ст. 81 КК України та ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 25.07.2018 р. умовно-достроково строком 2 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт № 0000165 відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Під час проведення підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 звернулися до суду з клопотанням про затвердження угоди про примирення, укладеної між ними.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення за наступних обставин:

19.12.2020 р. приблизно о 07 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні літньої кухні його знайомого - ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на столі банківську картку, яку вирішив викрасти з метою подальшого зняття із неї грошей. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою незаконної наживи, шляхом вільного доступу, викрав зі столу банківську картку «Картка для виплат» КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 19.12.2020 р., об 11 год. 22 хв. ОСОБА_5 , знаходячись біля банкомату КБ «ПриватБанку», розташованого за адресою: вул. Матросова, буд. 21, м. Заводське, Лохвицького району, Полтавської області, маючи пароль доступу до банківської картки «Картка для виплат» банку «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , ввів відомий йому пароль до вказаної банківської картки, тим самим отримавши доступ до банківського рахунку з грошима, що належать ОСОБА_4 . В подальшому, діючи з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, повторно, за допомогою функції зняття коштів, зняв гроші у вказаному банкоматі в сумі 1000 грн., таким чином незаконно заволодівши ними без відома власника. Далі, ОСОБА_5 із викраденими грошима поїхав до ринку, який розташований в м. Заводське, Лохвицького району, Полтавської області, та витратив викрадені гроші на власні потреби, розпорядившись таким чином викраденим майном та завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно вказаної угоди від 30.12.2020 р. сторони узгодили таку міру покарання: « за ч.2 ст. 185 КК України - покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного, будуть визначені судом при затвердженні даної угоди».

ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю і просив суд затвердити досягнуту між ним та потерпілим угоду про примирення, на укладення якої добровільно погодився.

Потерпілий ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Суд, дослідивши угоду про примирення від 30 грудня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 дійшов наступного висновку.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КПК України у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та на думку суду, доцільно встановити йому іспитовий строк терміном 1 рік.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 471, 473, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 30 грудня 2020 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , відповідно до якої:

визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького
районного суду ОСОБА_1