Справа № 589/2309/20
Провадження № 1-кп/589/704/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосовування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначені ризики, на думку прокурора, підтверджуються тими обставинами, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, може ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також існує ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтованість ризиків, на які посилається прокурор. Акцентував увагу, що останній, зазначаючи про ризики, не посилається на конкретні обставини, які б могли свідчити про те, що вони не зменшились. При цьому проживання сестри обвинуваченого у м. Харків та наявність іншого кримінального провадження щодо нього на розгляді суду жодним чином не свідчить про існування таких ризиків.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав позицію захисника. Просив застосувати менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п.4 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд бере до уваги, що відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інших чинників.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 7 років.

Також встановлено, що обвинувачений хоча раніше і не судимий, проте відносно нього здійснюється ще одне кримінальне провадження, в межах якого він обвинувачується у вчиненні злочинів, в тому числі проти власності. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має.

Також слід зазначити, що відсутні достатні підстави вважати, що наявність у обвинуваченого матері та батька зможе виступити превентивним засобом у його поведінці. До того ж доказів взяття іншими особами на себе обов`язку та їх можливості по утриманню обвинуваченого під час його перебування під домашнім арештом суду не надано.

Вказане свідчить про наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи і вимагає застосування щодо обвинуваченого відповідного запобіжного заходу. (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії», та інші).

Викладені обставини в повному обсязі свідчать про те, що у кримінальному провадженні застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання доведеним ризикам, що виключає можливість обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 жовтня 2020 року включно.

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає, що обвинуваченому необхідно визначити заставу у розмірі згідно ст. 182 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 315, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 жовтня 2020 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду протягом дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 2 місяці наступні обов`язки:

1) прибувати на виклики до суду,

2) не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду,

3) повідомляти суд про зміну місця проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення, а для особи, яка тримається під вартою, з моменту її отримання в той же строк.

Повний текст ухвали виготовлено 21 серпня 2020 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1