Єдиний унікальний номер №440/1237/18
Провадження № 1-кп/943/10/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Буську клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000572 від 12.10.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Мала Вільшанка, Золочівського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , одруженого, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 звернулись до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Клопотання мотивують тим, що подія мала місце 30.12.2001 року і на даний час минуло більше 9 років.

Заявлене клопотання захисник та обвинувачений підтримали, просять суд його задоволити.

Прокурор не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, вважає, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого може бути закрито та звільнено обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання обвинуваченим та його захисником, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України,

міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Відповідно до п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма закріплена у статті 62 Конституції України, відповідно до частини першої якої передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Тобто встановлювати вину особи можна виключно в обвинувальному вироку суду.

У справі «Грабчук проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушення ч. 2 ст. 6 (презумпція невинуватості) та наголосив, що при закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Зокрема, у рішенні від 4 грудня 2000 року слідчий використав слова: «в діях [заявниця] є склад злочину» та «моменту, коли [заявниця] вчинила злочин», а суд зазначив, що в діяннях заявниці «вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 167 КК України. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості, а тому дії українського суду ЄСПЛ визнав такими, що порушують Конвенцію з прав людини.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Частиною другою статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно вимог статті 12 КК України визначено, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України (у редакції на час його вчинення), за ступенем тяжкості є злочином невеликої тяжкості.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце 30.12.2001 року, тобто на даний час минуло більше 9 років, що є підставою для застосування положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від

кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Як встановлено судом, що строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останній надав свою згоду, у зв`язку із чим клопотання обвинуваченого та захисника підлягає до задоволення.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 369, 372, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

клопотання обвинуваченого та захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження № 0000572 щодо ОСОБА_4 закрити.

Речовий доказ: державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЛВ № 004504 та вирок Буського районного суду Львівської області від 29 грудня 2003 року залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1