Справа № 367/5505/20
Провадження №1-кс/367/1145/2020
УХВАЛА
Іменем України

01 вересня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:головуючого

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря Герус Н

інспектора сектору дізнання ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпені клопотання інспектора сектору дізнання Ірпінського ВП ОСОБА_2 ,яке погоджено прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000332, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 356 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання ,за змістом якого зазначено,що 21.08.2020 в 11 год за адресою м. Ірпінь вул. Павленка 54-г, 54-в, 56, 58, 58-б Київської області невідомі самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчиняють дії пов`язані з будівництвом багатоквартирного житлового будинку, якими заподіяно значної шкода громадським інтересам.

На семи земельних ділянках за адресою: АДРЕСА_1 , розпочато будівництво багатоквартирного житлового будинку, а саме: з кадастровими номерами :01:053:0011, :01:053:0063.

:01:053:0186,:01:053:0140,:01:053:0010,:01:053:0148,:01:053:0009,цільове призначення яких «для будівництва і обслуговування багатоповерхового житлового будинку, з об`єктами торгового-розважальної та ринкової інфраструктури» .

В ході огляду місця події від 28.08.2020 року та з показів заявника було встановлено, що на семи земельних ділянках по АДРЕСА_1 ведеться будівництво трьох багатоповерхових будинків. Але по містобудівним умовам та обмеженням для проектування об`єкта будівництва дозвіл надано на будівництво лише двох будинків.

Отже, зазначене майно відповідно до ст. 167 КПК України може бути предметом кримінального правопорушення, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення.

В рамках вказаного кримінального провадження слідчим винесено у порядку ст. 98, 110, КПК України постанову про визнання зазначеного вище майна речовими доказами оскільки воно було об`єктом кримінально протиправних дій, та в подальшому можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення.

Власником зазначених земельних ділянок є ОСОБА_5 , вони можуть бути предметом кримінального правопорушення, яке набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та на яке спрямовано кримінальне правопорушення.

Отже, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Інспектор сектору дізнання Ірпінського ВП просить накласти арешт у вигляді заборони розпоряджання, відчуження та користування, на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:053:0148 площею 0,1 га, :01:053:0009 площею 0,252 га, :01:053:0010 площею 0,1 га, :01:053:0140 площею 0,13 га, :01:053:0186 площею 0,0467 га, :01:053:0063 площею 0,1 га, :01:053:0011 площею 0,0203 га власником яких є ОСОБА_5 .

Інспектор сектору дізнання Ірпінського ВП ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_5 - ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти клопотання та зазначив,що будівництво двох житлових будинків здійснюється законно,на підставі наданих дозвільних документів.Дані дозвільні документи на даний час не скасовані. Також зазначив,що заявник по даній справі не довів необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначені земельні ділянки. Просив відмовити у клопотанні.

Слідчий суддя, заслухавши учасників провадження,дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, вважає клопотання таким,що не підлягає до задоволення .

Відповідно до ч 1,ч 2 п 4 ст.. 40-1КПК України «Дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.2. Дізнавач уповноважений:

4) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій»

Відповідно до ч 2 п 7 ст.. 131 КПК України «Заходами забезпечення кримінального провадження є:7) арешт майна;»

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні сектору дізнання Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000332 від 21.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Згідно витягу із ЄРДР вбачається,що до чергової частини Ірпінського ВП надійшла заява від ОСОБА_6 з приводу на його думку незаконного будівництва в АДРЕСА_1 .

Також,у судовому засіданні встановлено,що земельні ділянки ,на які інспектор дізнання просить накласти арешт згідно Інформаційних довідок з державного реєстру речових прав на нерухоме майно по праву власності належать ОСОБА_5 .

Відповідно до ч 1 ст. 170 КПК України «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації,

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст..98 КПК України «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.»

Згідно клопотання інспектор відділу дізнання зазначає,що зазначені у клопотанні земельні ділянки можуть бути предметом кримінального правопорушення.Однак,як уже зазначалось раніше,до ЄРДР внесено відомості щодо незаконного будівництва в АДРЕСА_1 .Будь-яких доказів тих обставин,що до ЄРДР внесено відомості вчинення кримінального правопорушеня,об`єктом якого є зазначені у клопотанні земельні ділянки, слідчому судді надано не було.Крім того,згідно клопотання інспектор сектору дізнання посилається на ті обставини,що на семи земельних ділянках по вул. Павленка в м. Ірпінь, Київської області незаконно ведеться будівництво трьох багатоповерхових будинків, але по містобудівним умовам та обмеженням для проектування об`єкта будівництва дозвіл надано на будівництво лише двох будинків.Разом з цим,слідчому судді не було надано жодного доказу на підтвердження тих обставин,на яких саме земельних ділянках ведеться незаконне будівництво,як зазначив інспектор секторі дізнання у судовому засіданні,на даний час дані обставини ще не встановлені.Представником власника земельних ділянок у судовому засіданні були надані докази тих обставин,що забудовником на земельних ділянках за адресою АДРЕСА_2 ,56,58,58-б здійснюється будівництво двох житлових будинків на підставі відповідних дозвільних документів.Також інспектором сектору дізнання до клопотання було додано Містобівні умови та обмеження від 21.12.2018р на здійснення будівництва за адресою АДРЕСА_2 ,56,58,58-б та Дозвіл на виконання будівельних робіт за вказаною адресою від 04.10.2019р.При цьому жодного доказу на підтвердження тих обставин,що дані дозвільні документи видані незаконно чи скасовані,слідчому судді надано не було.

Також,згідно клопотання інспектор сектору дізнання посилається на ті обставини,що слідчим винесено постанову відповідно до ст.. 98,110 КПК України,згідно якої зазначені у клопотанні земельні ділянки визнані речовим доказом у кримінальному проваджені.Однак,до матеріалів даного клопотання дану постанову не було додано ,також у судовому засіданні дану постанову не було надано слідчому судді.Крім того,слідчому судді не було обґрунтовано належним чином та не надано відповідних доказів тих обставин,що земельні ділянки,на які ставиться питання накладення арешту,відповідають критеріям речового доказу,визначеним ст.. 98 КПК України.

Інспектор сектору дізнання просить накласти арешт на земельні ділянки шляхом заборони користування,розпорядження та їх відчудження.

Відповідно до ч 11 ст. 170 КПК України «Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.»

Інспектор сектору дізнання при подачі клопотання до слідчого судді та у судовому засіданні не довів необхідність накладення арешту на майно шляхом заборони користування та розпорядження вказаним майном.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004).

Відповідно до ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Враховуючи викладене, слідчий суддя відмовляє інспектору сектору дізнання Ірпінського ВП ОСОБА_2 ,у клопотанні,яке погоджено прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000332.

Керуючись ст.98,170,171,172 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Інспектору сектору дізнання Ірпінського ВП ОСОБА_2 ,відмовити у клопотанні,яке погоджено прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000332 від 21.08.2020р за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ст.. 356 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1