Дата документу 13.11.2020
Справа № 334/5211/20
Провадження № 1-кс/334/2335/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

слідчої - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002601 від 16 вересня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середньо спеціальну освіту, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2020 року старший слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002601 від 16 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 вересня 2020 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 та раніше знайомими йому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходилися біля магазину «Міхалич», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, буд. №108, де сумісно вживали алкогольні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_5 , та раніше невідомим йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час також знаходився біля вказаного магазину, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , під час сварки з останнім, використовуючи ніж, який мав при собі та утримуючи його в правій руці наніс ОСОБА_10 один удар в область грудної клітини зліва, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді одиночного проникаючого сліпого колото різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що спричинило гостру крововтрату та смерть ОСОБА_10 на місці події.

16 вересня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом огляду місця події від 16 вересня 2020 року, під час якого було проведено огляд трупу ОСОБА_10 із тілесними ушкодженнями;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 15 вересня 2020 року вона із знайомими на ім`я ОСОБА_12 , знаходилась біля магазину «Міхалич», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, буд. №108. Біля них на той час, також знаходилась компанія із двох чоловіків та двох жінок, які розпивали спиртні напої та гучно сварились. Так, ОСОБА_13 зробив усне зауваження одному з чоловіків, який голосно кричав на жінку, на яке одразу чоловік не відреагував. Через деякий час, ОСОБА_13 знову зробив тому ж чоловікові зауваження, на що він став зі стільця та звернувся до нього зі словами «може тебе вдарити?». У відповідь на це, ОСОБА_13 підбіг до нього та наніс один удар ногою в область тулуба невідомого чоловіка, від якого він оступився назад, але не падав. Далі, вищевказаний чоловік витягнув з кишені (як здалося свідкові), ніж та наніс ним один удар в область грудної клітини ОСОБА_14 , після якого останній зробив декілька кроків вперед та впав на землю. Далі вказаний чоловік відбіг в сторону з ножем у руках зі словами «я його попереджав» та почувши, що випадковими перехожими було викликано працівників поліції втік у невідомому напрямку;

протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що 15 вересня 2020 року він із знайомими на ім`я ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , знаходились біля магазину «Міхалич», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, буд. №108, де вживали спиртні напої, а саме горілку. Біля них на той час, також знаходилась компанія із чоловіка та дівчини. За столом, ОСОБА_15 почав сваритись із своєю дружиною ОСОБА_16 , та вищевказаний хлопець зробив йому усне зауваження, на яке одразу ОСОБА_15 не відреагував. Через деякий час, хлопець знову зробив ОСОБА_15 зауваження, на що він став зі стільця та звернувся до нього зі словами «може тебе вдарити?». У відповідь на це, хлопець підбіг до нього та наніс один удар (начебто ногою) в область тулуба ОСОБА_15 , від якого він оступився назад, але не падав. Далі, ОСОБА_15 витягнув з-під поясу штанів, ніж та наніс ним один удар в область грудної клітини невідомому чоловікові, після якого останній зробив декілька кроків вперед та впав на землю. Володимир після удару втік у невідомому напрямку;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які підтвердили покази свідка ОСОБА_8 ;

протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 ;

протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ;

висновком експерта №3962 від 16 вересня 2020 року;

протоколом затримання ОСОБА_5 ;

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який повідомив, що

15 вересня 2020 року, то можу пояснити, що в нічний час доби він перебував з друзями і дружиною в магазині-кафе «Михалыч» по вулиці Бородінська в м. Запоріжжя. Під час вживання спиртних напоїв у нього виник словесний конфлікт з раніше невідомим чоловіком, анкетні дані якого мені останньому не відомі. Під час конфлікту даний хлопець наніс підозрюваному один удар якимось предметом в область ключиці, від якого у нього утворилася рана і стала йти кров. У відповідь на це ОСОБА_5 наніс йому один удар ножем, який утримував у правій руці в область грудної клітини, від якого він впав на землю. Після цього останній покинув місце події, так як знаходився в стані алкогольного сп`яніння та злякався наслідків скоєного.

Відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 листопада 2020 року.

Строк досудового розслідування по кримінальному провадженню закінчується 16 листопада 2020 року, проте існують обставини які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки у вказаному кримінальному провадженні потрібно виконати наступне:

отримати висновок додаткової судово-медичної експертизи з метою встановлення утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 при обставинах, на які вказує свідок ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту за його участю;

отримати висновок комплексної судової психолого-психіатричної експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного на момент вчинення кримінального правопорушення;

виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, копії яких згідно КПК України вручити підозрюваному та його захиснику.

Провести вказані слідчі дії протягом встановленого строку досудового розслідування неможливо у зв`язку з тим, що для швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали вищевказаних висновків експертів та виконати вимоги виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, копії яких згідно КПК України вручити останнім.

Перелічені експертизи та слідчі дії мають доказове значення для доведення вини підозрюваного ОСОБА_5 та потребують обов`язкового долучення до матеріалів кримінального провадження так як у подальшому будуть використані як речовий доказ у вказаному кримінальному провадженні. Без проведення зазначених експертиз не можливе складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, відповідно до листа апеляційного суду Запорізької області №04-09 від 11 квітня 2013 року «Про забезпечення конституційних гарантій прав обвинувачених на свободу та особисту недоторканість, які знаходяться під вартою, при направленні прокурорами до суду першої інстанції обвинувальних актів» рекомендовано до направлення кримінального провадження з обвинувальним актом до суду продовжувати строки тримання під вартою обвинувачених таким чином, щоб закінчення передбаченого законом та вказаного в ухвалі слідчого судді строку тримання під вартою як запобіжного заходу мало місце не раніше як через 25-30 днів з дня отримання провадження судом.

Та відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» при направленні обвинувального акта до суду, запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Обставини, які перешкоджали здійсненню вказаних процесуальних дій насамперед - не завершення проведення відповідних судових експертиз та великий обсяг слідчих (розшукових) дій.

10 листопада 2020 року керівником Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_18 винесено постанову про погодження клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002601 від 16 вересня 2020 року, до трьох місяців, тобто до 16 грудня 2020 року.

Таким чином ОСОБА_5 зазіхнув на невід`ємне право будь-якої людини - право на життя та здоров`я, закріплене у ст.ст. 3, 27 Конституції України, скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення, - вбивство ОСОБА_10 , за яке Кримінальним кодексом України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування, встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Окрім того, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовний до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вищевикладене, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також, наявність вищезазначених ризиків, визначених п.п. 1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого або свідків.

Сторона обвинувачення звертає увагу на:

наявність вагомих доказів щодо вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення;

тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим за ч. 1 ст. 115 КК України позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років;

вік та стан здоров`я ОСОБА_5 : підозрюваний є молодою працездатною особою, має стан здоров`я, достатній для продовження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та /або суду орган досудового розслідування оцінює, виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації підозрюваного, тобто фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання підозрюваного та наявні у нього засоби до існування. З матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 не має місця реєстрації та офіційного місця роботи, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, а отже відповідно в останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки. Щодо особливостей характеру та моральних принципів підозрюваного, слід врахувати той факт, що рідна мати підозрюваного не підтримує будь-яких стосунків, через аморальний спосіб життя останнього.

Окрім того, вказаний ризик обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками - суворістю передбаченого покарання. За кримінальне правопорушення, у якому він обґрунтовано підозрюється за ч.1 ст.115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. І така тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. При оцінці ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, слід врахувати той факт, що останній покинув місце вчиненого кримінального правопорушення та був затриманий працівниками поліції майже через добу після його вчинення.

Існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушення з ножем, яким саме було спричинено смертельне поранення ОСОБА_10 та наразі місце знаходження знаряддя вчиненого кримінального правопорушення не відоме.

Існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується поведінкою підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення в конкретному випадку, яка характеризується, в можливій спробі вмовляння, переконання, примусу та погрози вплинути на дії свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідками кримінального правопорушення зокрема є друзі підозрюваного ОСОБА_5 та його цивільна дружина, тому перебування підозрюваного поза межами місця позбавлення волі, негативно впливатиме на психологічний та моральний стан потерпілого, а також свідків, що провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного ОСОБА_5 , у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, або відчуваючи до підозрюваного співчуття. Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню.

При вирішенні питання про доцільність обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Стороні обвинувачення неодноразово вказувалося на неприпустимість врахування тяжкості пред`явленого обвинувачення, як єдиної обставини, що підтверджує наявність вищезазначених ризиків, однак Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного наступних причин:

особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що воно фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України;

особиста порука на адресу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Запорізької місцевої прокуратури № 3 не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 . Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

домашній арешт підозрюваний ОСОБА_5 не має офіційного місця реєстрації та проживає разом із цивільною дружиною, які є свідком вчиненого кримінального правопорушення останнім.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.

Крім того, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до трьох місяців, оскільки завершити досудове розслідування до 14 листопада 2020 року перешкоджає необхідність проведення відповідних процесуальних дій.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого, та обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з вимогами ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. За змістом частини 5 цієї статті прокурор, слідчий повинен довести, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_5 перешкоджає необхідність проведення відповідних процесуальних дій, зокрема, долучити висновок комісійної судово-медичної експертизи згідно проведеного з підозрюваним слідчого експерименту, яка знаходиться на виконанні в відділенні судової медичної експертизи КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР та на даний час не закінчена, долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової медико-криміналістичної експертизи, яка знаходиться на виконанні в відділенні судової медичної експертизи КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 не може бути змінений на інший у зв`язку з тим, що наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Вказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати свідків по кримінальному провадженню. Таким чином, ризики, заявлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, оскільки наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 . Клопотання підлягає задоволенню, строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід продовжити до трьох місяців відповідно до положень ст.197 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002601 від 16 вересня 2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середньо спеціальну освіту, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, до трьох місяців до - 12 грудня 2020 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 та термін дії ухвали закінчується 12 грудня 2020 року о 19 годині 32 хвилин.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1