УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2020 року

м. Київ
справа № 520/12763/18

провадження № 51 3748 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

Суть питання
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2020 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 та скасовано постанову слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 10 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про залучення її в якості потерпілої в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000402 від 18 травня 2018 року за ч. 3 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ч. 4 ст. 190 КК. Зобов`язано старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 або іншу уповноважену особу залучити в якості потерпілого в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000402 від 18 травня 2018 року за ч. 3 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ч. 4 ст. 190 КК ОСОБА_7 та вручити останній пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з указаним рішенням, захисник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 01 липня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу суду, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, оскарження якого не передбачено положеннями процесуального закону.
У поданій до Верховного Суду касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на незаконність ухвали апеляційного суду, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Виходячи з вимог ч. 1, 2 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбаченим цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 цієї статті.
Як убачається з долученої копії ухвали апеляційного суду, захисник ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 та скасовано постанову слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 10 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про залучення її в якості потерпілої в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000402 від 18 травня 2018 року за ч. 3 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ч. 4 ст. 190 КК. Зобов`язано старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 або іншу уповноважену особу залучити в якості потерпілого в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000402 від 18 травня 2018 року за ч. 3 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ч. 4 ст. 190 КК ОСОБА_7 та вручити останній пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні, тобто на судове рішення місцевого суду, яке відповідно до вимог ст. 392 КПК окремому оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень судів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.
Тому суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке відповідно до положень КПК не підлягає апеляційному оскарженню, керуючись положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника.
З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Доводи касаційної скарги щодо необхідності врахування висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 12 жовтня 2017 року (справа № 757/49263/15-к), не є прийнятними, оскільки у цьому рішенні йдеться про можливість оскарження в апеляційному порядку тих ухвал слідчих суддів, які не передбачені нормами кримінального процесуального закону.
Посилання захисника на постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року № 13-16 сво 18 та № 13-19 кс 18, як на підставу для апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, є безпідставним, оскільки висновок, викладений у зазначеній постанові, стосується оскарження ухвал слідчих суддів, повноваження постановляти які жодною нормою КПК не передбачене.
Натомість, право оскарження рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим на досудовому слідстві регламентовано п.5 ч.1 ст.303 КПК
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене, оскільки із касаційної скарги та наданого до неї судового рішення убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
З цих підстав Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 липня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3