Справа № 404/6925/16-к
Провадження № 1-кп/390/76/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. Колегія суддів Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ? ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ? ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження № 0005630 від 30.04.2016, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, неодруженого, з неповною вищою освітою, працюючого менеджером зі збуту ТОВ "Біонік Агро", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Кіровограда, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, працюючого менеджером агрофірми «Агроплюс К», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
На розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 05 грудня 2020 року.

До теперішнього часу судове провадження не завершене, проте строк дії запобіжного заходу щодо обвинувачених сплине до наступного судового засідання.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний період доби на 2 місяці та про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Представник потерпілої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 не заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту його підзахисному, та просив змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який, зазначивши, що ОСОБА_8 вже тривалий час перебуває під вартою, судовий розгляд триває та безпідставно затягується, в зв`язку з неявкою прокурорів, які постійно змінюються.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 підтримав позицію колеги, заперечував щодо задоволення клопотання прокурора стосовно його підзахисного, посилаючись на те, що ризики необґрунтовані та не підтверджені належним чином, ризики є формальними. Будь-які дані щодо впливу на свідків, перешкоджанню здійснення судового провадження та інші підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні. ОСОБА_8 тривалий час перебуває під вартою, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, яка потребує матеріального забезпечення з боку батька, раніше не судимий, а тому просив змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію захисників та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, в межах заявленого клопотання, колегія суддів приходить до наступник висновків.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 111112 рішення ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії» від 1 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі» від 19 грудня 2006 року).

У п.75 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року наголошено, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у цьому рішенні ЄСПЛ зазначив, що він часто констатує порушення пункту 3 статті 5 Конвенції у зв`язку з тим, що, навіть коли йдеться про тривалі строки тримання під вартою, національні суди часто обґрунтовують продовження строку тримання під вартою однаковими підставами протягом всього періоду ув`язнення, якщо взагалі роблять це, тоді як після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані.

Існування обґрунтованої підозри щодо скоєння заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, однак тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

При цьому, ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Колегія суддів також враховує положення, викладені в рішенні ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії», відповідно до якого, позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 по даному кримінальному провадженню вже більше двох років перебуває під вартою з 02 листопада 2018, більшість судових засідань фактично були відкладені через неявку до суду учасників провадження, справа з незалежних від суду та обвинувачених підстав, розглядається тривалий час, а тому наявність тільки обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, перестала сама по собі бути підставою для позбавлення обвинуваченого ОСОБА_8 свободи, при цьому стороною обвинувачення при розгляді питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 тримання під вартою не доведено, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного (обвинуваченого) обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_8 , особи обвинуваченого, який має сталі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні малолітню дитину, яка потребує матеріального забезпечення, постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, зважаючи на тривалий строк перебування обвинуваченого під вартою без вирішення справи по суті, приймаючи до уваги презумпцію невинуватості обвинуваченого та відсутність доведених перед судом підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, яке має бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що на переконання суду, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередить існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Враховуючи відсутність на даний час об`єктивних даних про намагання обвинуваченого ОСОБА_7 ухилитися від суду та наявність у нього постійного місця реєстрації та проживання, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, шляхом заборони обвинуваченому залишати житло у нічний період доби.

Таким чином, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.177, 181, 194, 331, 372, 376 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово, строком до 18 січня 2021 року, з покладенням наступних обов`язків, згідно ч.5 ст. 194 КПК України:

1) не виїжджати за межі м.Кропивницький без дозволу суду та прибувати за викликом до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , - цілодобово, а в разі проходження стаціонарного лікування - приміщення лікарні;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, та про право використовувати електронні засоби контролю.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти негайно в залі суду.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому залишати житло у нічний період доби до 18 січня 2021 року, з покладенням наступних обов`язків, згідно з ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за викликом до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби, а в разі проходження стаціонарного лікування - приміщення лікарні;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали визначити до 18 січня 2021 року.

По справі оголосити перерву на 11.00 год. 16 грудня 2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, їх захисникам, прокурору, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для відома та передати для виконання до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області за місцем фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 23 листопада 2020 року.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3