ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
представника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ М-МЕТ на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002071, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2020 року частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна та накладено арешт на металобрухт, яким заповнений кузов автомобіля марки CSANIA.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що металобрухт який був вилучений під час проведення огляду місця події є предметом вказаного кримінального правопорушення, крім того вказане майно зберегло на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто вказаний вилучений металобрухт відповідає критеріям ст.98 КПК України, є речовим доказом, вказане майно може бути знищене, спотворене, приховане, перетворене, тобто необхідно зберегти цей речовий доказ саме шляхом накладення на нього арешту на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Вказує, що надані слідчим докази, не доводять того, що вантажний автомобіль марки "SCANIA" Р94 DB 220 1998 р.в., н/з НОМЕР_1 використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 213 КК України, а відтак, відсутні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постанови нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити та зобов`язати слідчого повернути вилучене майно.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що будь-яких підстав вважати, що арештоване майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчинення злочину або інше, під час розгляду слідчим суддею вказаного клопотання, не встановлено.
Вказує, що в клопотанні слідчого і в ухвалі слідчого судді вказано майно без зазначення його виду та його переліку, ваги, тощо, що є порушенням п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України.
Також зазначає, що представник власника майна не був присутнім при розгляді клопотання слідчого.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні представники адвокат ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до наданих матеріалів, представник власника майна не був пристунім при розгляді клопотання слідчого про арешт майна та під час оголошення ухвали суду, копію ухвали отримав 02.12.2020 року, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, оскільки дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України, а тому підлягає поверненню з метою усунення недоліків.

Так, апеляційним переглядом встановлено, що СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002071 від 20.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 213 КК України.

25.11.2020 року ст. слідчий СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту.

Згідно із ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

З клопотання слідчого вбачається, що у ньому відсутні дані щодо власників та володільців майна, тимчасово вилученого під час цього обшуку.

Також до клопотання не додані документи, які підтверджують незаконну діяльність ТОВ М-МЕТ.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно процесуального закону, зокрема загальне посилання на ч. 2 ст. 172 КПК України без подальшої конкретизації мети арешту, з яких не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту речовим доказом, або підлягає конфіскації чи спеціальній конфіскації, або пропонується забезпечити відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції, на підставі вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, про повернення клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права прокурора, після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ М-МЕТ задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002071 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого сідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002071 - повернути прокурору для виконання вимог ст. 171 КПК України протягом 72 години з дня отримання ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4