Справа № 524/3461/20
Провадження 1-кп/524/353/20
УХВАЛА

11.08.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внесеному при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України.
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доводиться зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами прийняття заяви про вчинені кримінальні правопорушення, протоколом огляду місця події, показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , показаннями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , малолітнього свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_11 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , речовими доказами, допитом потерпілого ОСОБА_4 . Підставою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 років до 6 років, існують ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерплих, свідків, у цьому ж кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вчинив нові кримінальні правопорушення під час іспитового строку, а також вчинив злочин щодо малолітньої особи. Окрім цього під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 29.05.2020 року підозрюваному ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 19-00 години до 07-00 години. В ухвалі Полтавського апеляційного суду від 09.07.2020 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, оскільки досудове розслідування кримінального провадження закінчено і обвинувальний акт передано до суду. Зауважено, що ризики, зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу підтверджуються матеріалами справи, слушним є доводи прокурора, що застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженням у часі, нівелюється запобігання ризикам впливу підозрюваного на хід розслідування, незаконного впливу на свідків та потерпілих, змогу скоєння нових злочинів, тому інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного.

Захисник ОСОБА_5 просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки на час розгляду клопотання обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, характеризується позитивно.

Обвинувачений ОСОБА_6 з клопотанням прокурора про обрання запобіжного заходу не погодився, підтримав думку свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Відповідно до ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення . До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього зобов`язань, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 183 КПК України передбачено обмежений перелік підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Прокурор в судовому засіданні ОСОБА_3 цих фактів суду не довела. Так, посилання на підставу як покарання, що буде призначене в разі винесення обвинувального вироку спростовується самою поведінкою обвинуваченого, оскільки матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 надійшли до суду 10.06.2020 року. Ухвалою суду призначено підготовче судове засідання на 17.06.2020 року. Обвинувачений ОСОБА_6 прибув до суду у вказану дату. Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 17.06.2020 року призначено судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні. Обвинувачений ОСОБА_6 станом на день розгляду клопотання, не порушував обов`язків щодо явки в судові засідання.

Посилання прокурора на те, що обвинувачений може вчиняти тиск на потерпілих та свідків не доведено жодними письмовими доказами.

Окрім цього, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно з ч.1 даного Закону право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав мають особа, яка заявила до правоохоронного органу про кримінальне правопорушення або в іншій формі брала участь чи сприяла виявленню, попередженню, припиненню або розкриттю кримінальних правопорушень, свідок, члени сімей та близькі родичі осіб, перелічених у пунктах "а" - "е" цієї статті, якщо шляхом погроз або інших протиправних дій щодо них робляться спроби вплинути на учасників кримінального судочинства.

Частина 2 статті 3 вказаного Закону передбачає, що рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.

До суду заяв про необхідність застосування заходів безпеки до потерпілих чи свіжків по вказаному кримінальному провадженню не надходили. Доказів про те, що дані заходи безпеки були необхідні на досудовому розслідуванні в зв`язку з погрозами або іншими протиправними діями обвинуваченого, суду не надано.

На день розгляду клопотання прокурором не надано підтвердження, що обвинувачений підозрюється в інших кримінальних правопорушеннях, які він вчинив після обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з обмеженням у часі (з 29.05.2020 року), або з часу надходження вказаного обвинувального акту до суду (з 10.06.2020 року).
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_6 , має тимчасове посвідчення військовозобов`язаних, працює ТОВ «АСТМА-Прилад» зварювальником, що підтверджується довідкою директора ВТПП «АСТМА-ПРИЛАД» про те, що ОСОБА_6 станом на 10.08.2020 року дійсно працює зварювальником відділу комплектації устаткування ВТПП «АСТМА-ПРИЛАД» з 26 січня 2018 року (наказ №2-о від 25.01.2018 року), виробничою характеристикою на ОСОБА_6 , згідно якої за період перебування на робочому місці, по теперішній час, зарекомендував себе позитивно, виявляє власну ініціативу при вирішенні трудових задач. Завжди акуратно та в термін виконує роботу яку йому доручено. В порушені трудової дисципліни не помічений. За характером спокійний та врівноважений, жодної скарги на працівника не надходило, вік, стан здоров`я (знаходиться на лікуванні у лікаря травматолога поліклініки КНП «СЦРЛ» СМР з 26.06.20 року по теперішній час з діагнозом перелом 5 плюсневої кістки правої ступні), на даний час проживає разом з ОСОБА_16 та її двома малолітніми дітьми, які передані на виховання, утримання та спільне проживання однією сім`єю, що свідчить про стійкість його соціальних зв`язків, а також те, що судом на даний час по вказаному кримінальному провадженню проведено підготовче судове засідання, призначено та розпочато судовий розгляд, оголошено обвинувальний акт, встановлено порядок дослідження доказів, допитано потерпілого ОСОБА_4 , суд вважає, що виконання ним процесуальних обов`язків і його належну поведінку можуть забезпечити інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України. Інші дані про особу обвинуваченого, передбачені ст. 178 КПК України, в сукупності з усіма обставинами, даного висновку не спростовують.
Суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду «Шалімов проти України», «Боротюк проти України», «Харченко проти України») згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 178, 181, 193, 331, 371-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати у відношенні ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, який рахується з 11 серпня 2020 року по 09 жовтня 2020 року.

У відповідності до вимог ч.5 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_6 :
1) прибувати за кожною вимогою суду або іншого визначеного органу державної влади;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду.
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
4) утриматись від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 ;
4) не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20-00 години до 07-00 години наступного дня.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали суду, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для негайного виконання до Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1