Провадження № 1-кп/317/337/2020
Справа № 317/1633/20
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу
03.08.2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000464 від 26.04.2020 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по обвинуваченню за ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

17.06.2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області від прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 від 26.04.2020 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по обвинуваченню за ч. 3 ст. 187 КК України.

22.06.2020 року ухвалою суду (головуючого в період карантину) обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі.

У судовому засіданні 03.08.2020 р. прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинувачених. Зазначила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яким було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не відпали, обставини, якими обґрунтовувались вказані ризики не змінились. Прокурор обґрунтовує заявлене клопотання тим, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитаний в суді, скоїти інші правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечували, просили відмовити в його задоволенні, вважають, що для обвинуваченого достатнім буде обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. При цьому зазначили, що ОСОБА_6 має місце проживання та буде допомагати своїй родині, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_9 проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Просили обрати інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому посилалися на те, що у ОСОБА_7 на утриманні є неповнолітня дитина.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, повідомлений про слухання справи, заяв не надавав.

Заслухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників, колегія суддів дійшла до переконання про необхідність продовження обвинуваченим запобіжних заходів та задоволення клопотання прокурора.

При вирішенні питання доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує: тяжкість інкримінованих правопорушень, ступінь відповідальності за них, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинувачених переховуватись від суду, враховує, що обвинувачені вчинили правопорушення, з застосуванням насильства до потерпілого, неодноразово вчиняли тяжкі корисливі злочини та відбували покарання у місцях позбавлення волі.

Колегія суддів критично сприймає надані до суду в якості характеризуючих документів обвинуваченого ОСОБА_6 копії свідоцтв про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки в графах «батько» в обох свідоцтвах зазначено « ОСОБА_12 », а не обвинуваченого. Частка у власності належить дружині обвинуваченого, та отримана га своє ім`я, тобто у обвинуваченого майна не має.

Жодного документу та доказу на підтвердження клопотань про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт захисниками та обвинуваченими не надано. В судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснювали, що вони офіційно працевлаштовані не були, стабільних заробітків та доходів не мали, суд вважає, що підтвердження наявності міцних соціальних зв`язків також не надали.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Судова колегія вважає, що суспільний інтерес у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризикам продовження вчинення обвинуваченими правопорушень, переховування від суду, що дає підстави для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження, а також враховуючи, що в строк до 20.08.2020 року не можливо закінчити судове провадження, необхідно продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження.

На підставі вищевикладеного,колегія суддів, приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді тримання під вартою вважати продовженим строком на 60 днів, а саме до 01.10.2020 року включно.

Розмір застави не обирати.

В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити до Запорізького слідчого ізолятору.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Запорізького апеляційного суду відповідно до рішення Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року у встановленому законом порядку протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3