Справа №: 343/1463/20
Провадження №: 1-кп/0343/157/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/157/20, внесеного до ЄРДР за № 0000682 від 01.11.2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який здобув середню освіту, тимчасово непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше неодноразово судимого, востаннє засуджений 30.03.2015 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ч.4ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців, звільнений з місць позбавлення волі 26.01.2018 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст. 186 КК України
з участю: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого- адвоката ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднаний з проникненням у житло.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин.

Так, ОСОБА_3 , 01.11.2018 року близько 11:00 год., перебував с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області. В цей час у нього виник протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з домогосподарства ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 01.11.2018 року біля 11:30 год., пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , де знявши скло із вікна, незаконно проник в житловий будинок, який на праві власності належить ОСОБА_5 . У подальшому, перебуваючи у вказаному будинку, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відшукав і таємно викрав грошові кошти у сумі 800 гривень, мобільний телефон марки "Samsung SGH-M300", вартістю 250 гривень, мобільний телефон марки "Prestigio Multi Phone Pap 3400 Duo", вартістю 455 гривень з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна», вартістю 25 гривень та на рахунку якої були грошові кошти у сумі 25 гривень та мобільного оператора «Київстар»,вартістю 25 гривень, на загальну суму 50 гривень, мобільний телефон марки «Aстра», вартістю 155 гривень, з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна», вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 20 гривень, MP-3 плеєр марки "Transcend MP 330", вартістю 450 гривень, навушники вартістю 50 гривень, жіночий ручний годинник, вартістю 70 гривень, планшет марки «Самсунг», вартістю 350 гривень, золотий ланцюжок, вагою 11 грамів, вартістю 6942 гривень 98 копійок, золотий кулон, вагою 6 грамів, вартістю 3787 гривень 08 копійок, золоте кільце, вагою 6 грамів, вартістю 3787 гривень 08 копійок, та золоте кільце, загальною вагою 2 грами, вартістю 2200 гривень.

Протиправні дії ОСОБА_3 спрямовані на таємне викрадення чужого майна були виявлені потерпілою ОСОБА_5 , яка повернулася у будинок.

Однак, ОСОБА_3 , незаконно перебуваючи у чужому житлі, усвідомлюючи, що його злочинні дії є очевидними для ОСОБА_5 , яка розуміє їх протиправний характер, та не приховуючи свого злочинного наміру, відкрито, з корисливим мотивом, утримуючи викрадене майно, та ігноруючи зауваження ОСОБА_5 через вікно покинув місце вчинення злочину.

ОСОБА_3 , маючи реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, довів свій злочинний умисел до кінця, внаслідок чого ОСОБА_5 заподіяв матеріальних збитків на загальну суму 19417 гривні 14 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому визнав повністю, суду пояснив, що він раніше неодноразово судимий, останній раз Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі. З місця відбування покарання, він звільнився 26.01.2018 року. Щодо обставин вчинення злочину, то він підтвердив, що все було так , як вказано в обвинувальному акті. Саме такі речі, як вказано в обвинувальному акті, він викрав 01.11.2018 року з будинку в с.Оболоня, Долинського району. Після того, як на місці крадіжки, його побачила потерпіла ОСОБА_5 , він через вікно вискочив з будинку та втік. Викрадені речі, він продав на авторинку в м.Києві невідомим особам. Коли він втікав з будинку, то можливо тримав в руці маленький розкладний ніж, за допомогою якого він зняв шибку з вікна, через яке проник у будинок. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати. Заподіяну потерпілій шкоду , він має намір відшкодувати.
Оскільки він свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст. 186 КК України визнає повністю, просить суд не допитувати свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази щодо доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_5 , визнає частково, позовні вимоги в частині стягнення з нього майнової шкоди в розмірі 19417,14грн. визнає в повному обсязі , щодо стягнення моральної шкоди в сумі 200000,00грн. визнає частково в розмірі 10000,00грн. Просить дослідити цивільний позов в повному об`ємі.
Потерпіла-цивільний позивач ОСОБА_5 , в судовому засіданні дала показання, що вона проживаю за адресою: АДРЕСА_2 , сама. 01.11.2018 року близько 11:00год., вона вийшла з свого будинку та пішла в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться при в`їзді в м. Долина. Коли вона виходила з території свого господарства то побачила навпроти чоловіка віком близько 40років, який випивав у саді пиво. Тепер їй відомо, що той чоловік - ОСОБА_3 , який присутній в судовому засіданні. Здійснивши покупки вона через приблизно 30хв. повернулася додому. Коли підходила до подвір`я, то побачила, що біля вхідних дверей справа розбите вікно та вітер колише тюль. Тоді вона залишила біля подвір?я візок із покупками, а сама зайшла на подвір?я. Підійшовши до дверей, вона своїм ключем відчинила вхідні двері будинку. З коридору вона побачила, що двері у кухню зачинені на замок (защіпку) і почала стукати у двері. Вона почула, що хтось перебуває у її будинку та, що у ванні, яка знаходиться справа від кухні відчинилося вікно. В той момент вона вийшла з коридору будинку та підійшла до кута хати і побачила, як ОСОБА_3 вистрибнув через вікно ванни то почав бігти у сторону с. Новичка Долинського району . Чоловіка, який вискочив із вікна ванни вона бачила напередодні, а саме коли йшла в магазин, а він в той час навпроти її будинку у саду випивав пиво. Коли він почав бігти у сторону с.Новичка, вона почала кричати йому вслід, щоб він повернув викрадене майно, на що останній почав ображати її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. Підбігши до паркану він виламав дерев`янів штахети в кількості 4 штуки, від чого у паркані утворився отвір через який він проліз

та побіг пасовиськом у сторону с. Новичка, Долинського району. Після чого вона зателефонувала в поліцію та повідомила про даний факт. Коли приїхали працівники поліції, вона оглянула будинок і виявила відсутність наступних речей: золотого ланцюжка вагою близько 11 грам, золотого кулона у вигляді серця із зображенням «Матері Божої з Ісусом» вагою близько 6 грам., золотого колечка довгуватої форми, вагою близько 6 грам, золотого колечка з камінчиком білого кольору вагою близько 2 грами, мобільного телефону марки "Samsung SGH-M300" типу «жабка» , без сім-карти, плеєра марки "Transcend MP330", чорного кольору, навушників чорного кольору, мобільного телефону марки "Prestigio Multi Phone Pap 3400 Duo",в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_1 та сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , мобільного телефону чорного кольору марки «Aстра» в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 , грошових коштів у сумі 800грн., які знаходились у шафі на полиці; жіночого ручного годинника з металу жовтого кольору, планшета чорного кольору марки «Самсунг». Просить судити обвинуваченого ОСОБА_3 , суворо. Заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 19417.14 грн. та моральної шкоди в сумі 200 000 грн. підтримає в повному об`ємі та просить його задоволити.
Представник потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 підтримав заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, просив його задоволити.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням цивільного позову .
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч.3 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднаний з проникненням у житло.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.104), скарг на його поведінку за фактичним місцем проживання не поступало (а.с.103), раніше неодноразово судимий, востаннє: засуджений 30.03.2015 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців (а.с.88-99), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті Надвірнянської ЦРЛ не знаходиться (а.с.100 ).
Згідно досудової доповіді старшого інспектора Долинського МРС філії ДУ « Центр пробації в Івано-Франківській області» ОСОБА_8 , від 29.09.2020 року - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства - середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (в т.ч. окремих осіб) . На думку Долинського МРС виконання покарання ОСОБА_3 , в громаді можливе лише за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень . У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним накладення на правопорушника обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.57-58).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з

прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання в судовому засіданні не здобуто.
Таким чином, суд приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , не можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.3 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.
На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням .
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без зміни.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Ч.1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру , суд від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
У відповідності до вимог ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Суд, дослідивши заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення (а.с.24-41), вивчивши всі надані підтверджуючі документи, вважає, що він підлягає до часткового задоволення.
Як встановлено в судовому засіданні неправомірними діями ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 19417,14 грн., що і не заперечив в судовому засіданні сам обвинувачений. Оскільки ОСОБА_3 цивільний позов в частині стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 19417.14 грн. визнав в повному об`ємі, вказані збитки ним в добровільному порядку не відшкодовані, то суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає до задоволення.

З приводу позовних вимог про стягнення моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, то суд вважає, що їх слід задоволити частково, виходячи з наступного:

Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації,

ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з ушкодженням здоров`я, в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями від 27 лютого 2009 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до п. 4 зазначеної Постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

В судовому засіданні встановлено, що потерпілій ОСОБА_5 , кримінально-протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 заподіяно моральні страждання, які виразились в погіршенні її стану здоров`я, самопочуття, емоційних, нервових, психологічних та душевних стражданнях та інших негативних наслідках.

Однак суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у визначеному потерпілою розмірі є неспівмірними завданій моральній шкоді, окрім того потерпіла та її представник не надали суду достатніх даних з яких міркувань вони виходили визначаючи розмір завданої моральної шкоди, яку вони просять задоволити. Задовольнити вимоги потерпілої ОСОБА_5 , про стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000 грн., суд не вважає можливим, оскільки зазначена сума не відповідає глибині моральних і психічних страждань потерпілої, ступеню вини обвинуваченого та його матеріальному становищу.

Суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для компенсації страждань потерпілої у розумних межах.

При визначенні розміру відшкодування завданої моральної шкоди суд враховує характер, тривалість та обсяг страждань, які зазнала потерпіла, характер немайнових втрат та інші обставини справи та з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості визначає її в розмірі 20000 грн.

Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення позовних вимог позивачки щодо відшкодування моральної шкоди і не призводить до її збагачення.

В ході досудового слідства по справі проведено судові експертизи фахівцями науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів. Витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень, на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З довідки Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (а.с. 79) встановлено, що витрати на проведення експертизи №1.2-916/18 від 20.11.2018 р., становлять 1716,00 гривень.
З довідки Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (а.с.80) встановлено, що витрати на проведення експертизи № 1.3-573/18 від 20.11.2018 р., становлять 858,00 гривень.
З довідки Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (а.с.81) встановлено, що витрати на проведення експертизи № СЕ-19/109/28-4ТВ/19 від 10.01.2019 р., становлять 1716,00 гривень.
З довідки Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (а.с.101) встановлено, що витрати на проведення судової-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/109/8/5-548Д/20 від 10.08.2020 р., становлять 1307,60 гривень.
Всього витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні , які слід стягнути в дохід держави з обвинуваченого, становлять 5597,60 гривень.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 368,373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяці.
До вступу вироку в закону силу запобіжний захід щодо ОСОБА_3 , залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 16 год. 30 хв. 31 липня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави витрати на проведення експертизи №1.2-916/18 від 20.11.2018 р., у розмірі 1716,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави витрати на проведення експертизи № 1.3-573/18 від 20.11.2018 р., у розмірі 858,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави витрати на проведення експертизи № СЕ-19/109/28-4ТВ/19 від 10.01.2019 р., у розмірі 1716,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави витрати на проведення експертизи № СЕ-19/109/8/5-548Д/20 від 10.08.2020 р., у розмірі 1307,60 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної(немайнової) шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 19417 (дев`ятнадцять тисяч чотириста сімнадцять) гривень 14 копійок заподіяної матеріальної шкоди та 20 000 (двадцять тисяч) гривень заподіяної моральної шкоди.
Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :
Два сліди низу підошви взуття, ніж, 2 сліди пальця руки, слід долоні руки, пляшку ємністю 0,5л. з написом «Тетерів», - знищити;

Диск CD-R з відеозаписами з камер відео спостереження з магазину «Світанок» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя