Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/789/20
Провадження № 1-кп/553/187/2020
В И Р О К
Іменем України

20.08.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000268 від 20.03.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, освіта спеціальна, тимчасово не працюючого, який перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразилися у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, які він вчинив за наступних обставин.

Так, 20 березня 2020 року о 10 год. 38 хв. у світлу пору доби, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи згідно висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 235 від 16.05.2019 року, технічно справним автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по бул. Б.Хмельницького від вул. Небесної Сотні у напрямку вул. О. Бідного у м. Полтава.

Пересуваючись на вищевказаному автомобілі зі швидкістю 20-30 км/год., яка не є перевищенням дозволеної швидкості у населених пунктах, у районі магазину «Градус», розташованого по бул. Б. Хмельницького у м. Полтава, та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений інформаційно вказівним знаком 5.35.1 (2) «Пішохідний перехід» та горизонтальною розміткою 1.14.1 «Зебра», водій ОСОБА_4 проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме пішохода ОСОБА_7 , яка переходила проїзну частину дороги в межах пішохідного переходу у темпі спокійної ходи, зліва направо відносно його напрямку руху, не надав перевагу у русі пішоходу та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на останню.

Судом встановлено, що у результатів дорожньо транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності до висновку судово - медичної експертизи № 471 від 24.04.2020 року, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: черепно мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, лінійного перелому лобної кістки зліва; забою, підшкірної гематоми лобної ділянки справа; забою лівої нирки, забоїв, саден шкіри верхніх та нижніх кінцівок, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя ( п.2.1.2; 2.1.3 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Причиною дорожньо транспортної події та наслідків, що перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної події, згідно висновку судової автотехнінчої експертизи № 280 від 23.04.2020 року та висновку судової автотехнічної експертизи № 299 від 29.04.2020 року стало порушення та невиконання водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.1, встановлених Правилами дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2002 року, які вимагають від водія: п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішоходного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода або небезпека.

Таким чином, за вчинення дій, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочину, відповідно до вказаного обвинувачення, у вчиненому щиро розкаявся.

Частиною 3 ст. 349 КПК України передбачено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оскільки обвинувачений визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникає, судом роз`яснено обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, з урахуванням думки інших учасників судового розгляду, які не запечували проти такого порядку відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджував інші докази по справі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він порушив Правила безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 ..

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.

Згідно довідок Полтавського обласного наркологічного диспансеру, Полтавського психоневрологічного диспансеру, КП «Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева Полтавської області» обвинувачений на обліку не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягується до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику його особи, наявність обставин, що пом`якшують покарання, його поведінку як до вчинення інкримінованого йому правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного, яке суд розцінює як дійове каяття, зважаючи, в тому числі, на добровільність часткового відшкодування завданої шкоди, що підтвердила під час судового розгляду потерпіла, і вважає за необхідне призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що обвинувачений, на переконання суду, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому і своєю поведінкою сприяв розкриттю злочину, запевнив суд у своїх намірах вести в подальшому законослухняний спосіб життя та не вчиняти кримінальних правопорушень, висновок органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, відповідно до положень статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

Суд, враховуючи грубе порушення Правил дорожнього руху та настання тяжких наслідків, вважає необхідним призначити ОСОБА_4 додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Речові докази по кримінальному провадженню, підлягають вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України :

-автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає поверненню за належністю ОСОБА_4 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке передане під зберігальну розписку обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає поверненню за належністю ОСОБА_4 .

Накладений арешт шляхом встановлення заборони користування та розпорядження, у тому числі проведення будь-яких ремонтних робіт, до скасування арешту у передбаченому КПК України порядку, на майно, вилучене 20.03.2020 року під час огляду місця дорожньо транспортної пригоди, а саме автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , до скасуванню арешту майна у встановленому КПК України порядку, та арешт на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , у відповідності до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.03.2020 року підлягає скасуванню.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні заявлений в рамках даного кримінального провадження, про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 у сумі 5230,72 грн. підлягає до задоволення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків на суму 2500 грн. та моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. підлягає до часткового задоволення, з урахуванням встановлених обставин судом та дій обвинуваченого по відшкодування потерпілій завданих його діями шкоди.

Судом встановлено, що в ході судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_4 у добровільному порядку відшкодовано матеріальну шкоду заявлену потерпілою у цивільному позові, шляхом грошових переказів на ім`я ОСОБА_7 на суму 3 000 грн..

Поряд з цим, обвинуваченим 12.08.2020 року перераховано на ім`я потерпілої грошові кошти на суму 10 000 грн., на підтвердження чого надано квитанцію.

Потерпілою не заперечувався факт отримання вказаної вище суми на своє ім`я.

Поряд з цим, при вирішенні питання, щодо задоволення позову останньої в частині відшкодування заявленої моральної шкоди, суд приймає до уваги позицію потерпілої, яка при вирішенні питання покладалась на розсуд суду.

З урахуванням наведених вище обставин, обставин вчинення кримінального правопорушення з боку ОСОБА_4 та наслідків, які виникли в результаті допущення з боку останнього порушень безпеки дорожнього руху, та характеру отриманих ушкоджень потерпілої та незначної тривалості лікування останньої суд приходить, що розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої потерпілій, відповідає сумі 40 000 грн..

Судові витрати за проведення експертиз у провадженні складають 1935,64 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначати покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 1 рік .

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженими органами з питань пробації.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 у сумі- 5230,72 грн..

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди задовольнити частково.

В частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди - закрити, в зв`язку з відшкодуванням збитків.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у сумі 40 000 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати по справі за проведення експертиз 1935,64 грн. на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України :

-автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку обвинуваченому ОСОБА_4 повернути за належністю ОСОБА_4 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке передане під зберігальну розписку обвинуваченому ОСОБА_4 - повернути за належністю ОСОБА_4 .

Скасувати арешт у вигляді встановлення заборони користування та розпорядження, у тому числі проведення будь-яких ремонтних робіт, до скасування арешту у передбаченому КПК України порядку, на майно, вилучене 20.03.2020 року під час огляду місця дорожньо транспортної пригоди, а саме автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , до скасуванню арешту майна у встановленому КПК України порядку, та арешт на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , у відповідності до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.03.2020 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1