Провадження № 1-кп/947/1073/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2020 рокуКиївський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 12.02.2020 року та угоду про визнання винуватості від 19.06.2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 200 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у наступному.

Так, 28.04.2020 року, ОСОБА_6 маючи на меті вивести електронні гроші, на Інтернет ресурсі WM-PRIVAT24.COM, ознайомився з викладеним ОСОБА_5 оголошенням про надання своїх послуг з вводу/виводу електронних грошей. ОСОБА_6 вирішив скористатися послугами зазначеними в оголошенні, а саме: купити електронні кошти в сумі 250 WMZ. В подальшому ОСОБА_6 зателефонувавши через месенжер «Telegram», який прив`язаний до номеру телефону НОМЕР_2 , дізнався від ОСОБА_5 , що останній може здійснити продаж електронних грошових коштів по курсу 27,3 гривень НБУ за 1 WMZ. Після того, як ОСОБА_6 погодився на умови продажу електронних грошей, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи умисел на неправомірне використання електронних грошей, вказав ОСОБА_6 , перерахувати на свій особистий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти в сумі 6 825 гривень НБУ.
В цей же день, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 виконуючи вказівку ОСОБА_5 , за допомогою додатку «Приват 24», перерахував ОСОБА_5 на його особистий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти в сумі 6889 гривень 13 копійок НБУ (6825 гривень сума оплати та 34 гривні 13 копійок комісія банку).
У подальшому, 28.04.2020 року ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , через систему «WebMoney Transfer» зі свого особистого гаманця НОМЕР_4 перевів на особистий гаманець ОСОБА_6 . Z46 електронні гроші в сумі 250 WMZ.
За таких обставин ОСОБА_5 розуміючи свою протиправну діяльність, не маючи відповідної ліцензії від національного банку України, неправомірно використовував електронні гроші в системі «WebMoney Transfer», а саме: надавав послуги з вводу/ виводу (конвертації) електронних грошей.
Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.200 КК України за ознаками: неправомірне використання електронних грошей.

По кримінальному провадженню №0000097 від 12.02.2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , 19 червня 2020 року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.
В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 200 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 200 КК України у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 51 000 гривень. Угода укладена в присутності захисника, про що свідчить його особистий підпис.
Крім того, в судовому засіданні захисник підтримав умови укладеної угоди та просив її затвердити, оскільки її умови не порушують прав інших осіб та не становлять суспільної небезпеки і не загрожують інтересам держави.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою провину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з прокурором на призначення узгодженого покарання. Зазначив про обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства, судом та викладені в обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0000097 від 12.02.2020 року. Угоду про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 підтримав та просив її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
ОСОБА_5 ,суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні; сприяти правоохоронним органам у викритті кримінальних правопорушень зазначеної категорії. Крім того, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.
В ході судового розгляду, судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, ОСОБА_5 вину визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєні інкримінованого йому злочину, активне сприяння розкриттю злочину, а також особу підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання. Обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлені.
Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.
За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_5 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,373-374,392,393,394,395,473-475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.06.2020 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000097 від 12.02.2020 року.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 200 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 51 000 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази: ноутбук марки "TOSHIBA", чорного кольору, S|N 26167153R із зарядним пристроєм, банківська карта "Приватбанку" № НОМЕР_3 , слот - тримач від сім-карти мобільного оператору "Київстар", повернути за належністю ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1