Справа № 333/1306/20
Провадження № 1-кп/333/392/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000295 від 24.01.2020 року за обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

24.01.2020 року приблизно о 12 годині 41 хвилині, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись поблизу будинку № 100-Б, по вул. Космічній у м. Запоріжжі, діючи умисно, з метою задоволення особистих потреб, шляхом привласнення знайденого придбав згорток з кристалічною речовиною білого кольору, що згідно із висновком експерта № 7-295 від 17.02.2020 року містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено МЕТАДОН, маса якого складає - 0,1891 г, в перерахунку на основу, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, де одразу був зупинений працівниками поліції, які виявили та в подальшому вилучили вказаний наркотичний засіб, який ОСОБА_4 зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
В підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання про долучення до матеріалів справи та затвердження угоди від 17.09.2020 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за змістом якої: обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і в подальшому в судовому засіданні зобов`язується беззастережно визнати себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті та у п. 1 даної угоди, і під час підписання угоди про визнання винуватості підтверджує цей факт. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що, відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив суд затвердити угоду від 17.09.2020 року про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення заявленого захисником клопотання.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000295 від 24.01.2020 року, дійшов висновку про затвердження наведеної вище угоди та ухвалення вироку на підставі угоди з огляду на наступне.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При цьому судом перед ухваленням рішення з`ясовано, чи цілком розуміє обвинувачений права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають та не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати за проведення судової хімічної експертизи №7-295 від 17.02.2020 року, які згідно з довідкою Запорізького НДЕКЦ МВС України складають 628,04 гривень, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 374, 468, 469, 473, 474, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 17 вересня 2020 року, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , про визнання винуватості за ч. 1 ст. 309 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Витрати за проведення судово-хімічної експертизи від 17.02.2020 року №7-295 в розмірі 628 грн. 04 коп. стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.
Речовий доказ: кристалічну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено МЕТАДОН, маса якої складає 0,1891 г в перерахунку на основу, передана на зберігання в камеру схову речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором, виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1 лова