1Справа № 335/4974/19 1-кп/335/249/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
Після чого, ОСОБА_7 , не розрахувавшись за вищевказану продукцію, пройшов касову зону та направився до виходу з приміщення вказаного магазину, проте свій злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі оскільки був зупинений працівником охорони біля виходу з приміщення вказаного магазину.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, 14.03.2019, близько о 08:30 год., ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на заволодіння чужим майном, знаходячись поблизу будинку № 7 по вул. Щасливій в м. Запоріжжі, шахрайським шляхом, а саме шляхом обману, під приводом придбання DVD програвача марки «Pionner» вартістю 323 грн. 33 коп., в якості плати передав ОСОБА_8 одну купюру сувенір номіналом 500 грн., та в свою чергу отримав від останньої решту у сумі 200 грн. та придбаний DVD програвач марки «Pionner».
Далі, діючи згідно злочинного умислу спрямованого на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, що належить ОСОБА_8 , після отримання грошових коштів покинув вищевказане місце, чим довів свій злочинний умисел до кінця та розпорядився отриманим злочинним шляхом майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 завдав матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_8 на суму в розмірі 523 грн. 33 коп.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Далі, 12.04.2019 року, приблизно о 12:30 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись в якості покупця в приміщенні торгового залу супермаркету «Брусничка», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 208, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу з торгової полиці, намагався викрасти пляшку джину «Gordons Dry Gin», об`ємом 0,7 літра, вартістю 396 грн. 66 коп. (без ПДВ), яку сховав до своєї куртки пройшовши касову зону не оплативши за товар, попрямував до виходу з супермаркету, де був зупинений працівниками супермаркету «Брусничка».
Таким чином, ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежалі від її волі, вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що кримінальні правопорушення вчинив при обставинах вказаних в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся, просив суд не позбавляти його волі, запевнив суд, що більше кримінальні правопорушення скоювати не буде. Таким чином, покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинення кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Представник потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» ОСОБА_9 , потерпіла ОСОБА_8 , та представник потерпілого ТОВ «Український рітейл» ОСОБА_10 у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, цивільні позови не заявляли.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються ОСОБА_5 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, оскільки останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було доведено з причин, які не залежали від його волі.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень , як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, враховує особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів психіатра, нарколога на даний час не перебуває зареєстрований та проживає у м. Запоріжжі, працює не офіційно, має середню освіту, на утриманні неповнолітній дітей не має, тяжких наслідків від вчинених ним злочинів не настало, також суд враховує його поведінку в судовому засіданні, у ході якого давав правдиві послідовні покази.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.
Враховуючи наведене, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість призначення йому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та з урахуванням п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді обмеження волі на певний строк та з урахуванням наведених вище обставин, з подальшим звільненням його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В той же час, вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд зазначає наступне.
01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII.
Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, згідно яких таємне викрадення чужого майна карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
При визначені міри покарання суд застосовує ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Оскільки згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, який посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, на підставі чого суд застосовує положення Закону, чинного на момент вчинення кримінального правопорушення, як такого, що поліпшує становище обвинуваченого.
Санкція ч. 1 ст. 185 КК України станом на 21 лютого 2019 року, тобто в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст 185 КК України, передбачала покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 185 КК України, в редакції закону, що діяла до 1 липня 2020 року посилена відповідальність обвинуваченого, оскільки не було передбачено покарання у вигляді обмеження волі, порівняно з редакцією закону № 2617- VIII, тому застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 185 КК України в редакції закону № 2617- VIII, який набрав чинності з 01.07.2020 , оскільки таким чином поліпшує становище обвинуваченого.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні сплив та більше не продовжувався. Клопотань про його застосування до набрання вироком законної сили не надходило.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Цивільних позовів потерпілими не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
-флеш накопичувач «Місто SD» з відеофайлом з записом камери відеоспостереження супермаркету Сільпо» по АДРЕСА_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- сувенірна купюра номіналом 500 грн. залишити в матеріалах кримінального провадження;
- DVD плеєр марки «Pionner» DV-300 чорного кольору, який при собі має шнур на якому міститься наліпка біло-жовтого кольору з написом ATTENTION залишити у користуванні власника ОСОБА_8 ;
- пляшку джину Gordons Dry Gin», об`ємом 0,7 літра залишити у власника ТОВ «Український рітейл»;
- DVD-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження з торгового залу супермаркету «Брусничка» залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі (572,00 +471,03) = 1 043,03 грн. (одну тисячу сорок три гривні 03 копійки).
Заходів забезпечення кримінального провадження у виді будь-якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1