печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002506 від 04.08.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002506 від 04.08.2017 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, а також ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

13.08.2020 Городищенським районним судом Черкаської області ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 21.00 до 06.00 год. наступного дня, строком на 60 діб, а саме до 12.10.2020 року.

14.08.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Також підозрюваний ОСОБА_6 є обвинуваченим за ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України в кримінальному провадженні, що розглядається Городищенським районним судом Черкаської області, в тому числі, за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 146 КК України та ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27 п.п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 255 КК України.

Також підозрюваний ОСОБА_6 є обвинуваченим за ч. 1 ст. 255 КК України, що перебуває на розгляді Дарницького районного суду м. Києва.

Інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено в період дії іншого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На даний час, виникла необхідність в обранні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені п.п. 1-4 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 у разі застосування відносно нього менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, як і інші підозрювані у вчиненні викрадення ОСОБА_13 , які оголошені в розшук, зокрема: ОСОБА_14 та ОСОБА_15

Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали і просили задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи підозру ОСОБА_6 за ч.2 ст. 384 КК України необґрунтованою, а заявлені органом досудового розслідування ризики безпідставними. Так, 13.08.2020 Городищенським районним судом Черкаської області ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 21.00 до 06.00 год. наступного дня з носінням електронного засобу контролю. Всі вимоги вказаного запобіжного заходу ОСОБА_6 дотримує, порушень не допускає, має визначене місце проживання. Прокурором не доведено реальних доводів, що ОСОБА_6 може вплинути на учасників процесу, інші ризики взагалі не доведені. Захисник звернув увагу на те, що в застосовуванні такого роду запобіжного заходу відносно інших підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 слідчими суддями було відмовлено. Вважав внесене до суду клопотання спробою органу досудового розслідування чинити тиск і тортури на ОСОБА_6 , що можливо в умовах його поміщення до СІЗО.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника, також зазначив, що ризики вказані в клопотанні, не доведені, слідчим ОСОБА_7 протягом 5 років здійснюється на нього моральний і фізичний тиск. Зазначив, що на даний час він працює не офіційно, проживає з дівчиною, є родичі, тому має міцні соціальні зв`язки і не збирається переховуватись від слідства.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, додатково долучені сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002506 від 04.08.2017 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, а також ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

13.08.2020 Городищенським районним судом Черкаської області ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 21.00 до 06.00 год. наступного дня, строком на 60 діб, а саме на до 12.10.2020 року.

14.08.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 ч.2 ст. 384 КК України, що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних ( фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 за ч.2 ст. 384 КК України, проте обставини, які вказують на те, що останній може переховується від органів досудового розслідування та суду, також наявний ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, в тому числі перешкоджати кримінальному провадженні, прокурором нічим не доведені і не підтверджені.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Між тим, долучені до матеріалів клопотання докази обгрунтованості повідомлення про підозру, протоколи допиту ОСОБА_6 , сукупність інших даних та доказів, виявлених та зафіксованих стороною обвинувачення в процесі досудового розслідування, вказують лише на можливу подію складу злочину за ч.2 ст. 384 КК України.

При цьому, прокурором не наведено обставин та не надано доказів того, що підозрюваний має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду або вчиняє будь-які дії для цього, може впливати на хід кримінального провадження незаконними діями, чи впливати на інших підозрюваних, натомість у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду він не має, будь-яким чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування не буде, оскільки він сам з`явився до суду, не офіційно працює, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що заявлені прокурором ризики не містять доказового обґрунтування та до таких доводів слідчого та прокурора слідчий суддя ставиться критично.

При цьому, слідчим суддею враховується, що 13.08.2020 Городищенським районним судом Черкаської області ОСОБА_6 в іншому кримінальному провадженні продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 21.00 до 06.00 год. наступного дня, із застосуванням електронного засобу контролю, строком на 60 діб, а саме на до 12.10.2020 року, який ним не порушується.

Враховуючи те, що сторона кримінального провадження не довела суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про наявність ризиків регламентованих ст. 177 КПК України, що слугували б підставами у обрані найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання, окрім того, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування і менш суворого запобіжного заходу, у зв`язку із недоведеністю існування ризиків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002506 від 04.08.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1