16.07.2020 363/3285/18
В И Р О К
Іменем України

16 липня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгорода обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000485 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 умисно наніс легке тілесне ушкодження ОСОБА_6 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

Так, 11.05.2018 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, а не спричинення смерті, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, на ґрунті сталих особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 , схопив правою рукою кухонний ніж, який знаходився на столі та перебуваючи на відстані витягнутої руки обличчям до останнього, наніс йому один удар в область грудної клітини з права. Після чого, ОСОБА_6 підняв праву руку з метою захисту, а ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на завдання йому тілесних ушкоджень, наніс ще два удари ножем, один з якого прийшовся в область ліктя правої руки, а інший під пахву з права.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно висновку судово-медичної експертизи.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі. У той же час під час судового розгляду, обвинувачений неодноразово змінював свою позицію щодо визнання провини, зокрема зазначив, що потерпілий ОСОБА_6 є його сводним братом, разом з яким та матір`ю ОСОБА_7 вони проживають за адресою АДРЕСА_2 . 11.05.2018р. він перебуваючи за вказаною адресою, під час сварки наніс ОСОБА_6 декілька ударів ножем, але зазначив, що це відбулось спонтанно та без умислу. Після допиту потерпілого та свідка ОСОБА_7 вказав, що все відбулось саме за тих обставин на які вказали дані особи та зазначено в обвинувальному акті, а він не пам`ятає деяких обставин, у зв`язку із вживанням того дня алкогольних напоїв. В подальшому у скоєному розкаявся, провину визнав у повному обсязі та попросив пробачення у потерпілого, просив суд суворо його не карати.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілого, свідка наданих у судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні надав показання, що обвинувачений є його братом, з яким він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який постійно зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки, під час яких неодноразово наносив йому та матері ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Так, 11.05.2018р., приблизно о 15.00 год. ОСОБА_4 вчинив сварку з потерпілим, під час якої схопивши зі столу кухонний ніж наніс останньому один удар в область грудної клітини з права, два удару в область ліктя правої руки. Просив призначити найсуворіше покарання, враховуючи неодноразовість протиправний дій обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні надала показання, що є матір`ю обвинуваченого та потерпілого, з якими разом проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Обвинувачений постійно зловживає спиртними напоями, та перебуває у стані алкогольного сп`яніння вчиняє сварки та бійки, яким вона перешкодити не може за станом свого здоров`я, так як є інвалідом та самостійно не пересувається, постійний догляд за нею здійснює потерпілий. Обставин нанесення ударів не бачила, але чула спочатку сварку яка відбувалась між потерпілим та обвинуваченим, а потім побачила потерпілого який мав порізи правої руки та грудей, але обвинувачений швидкої допомоги останньому не викликав.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , також підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні, достатніх та взаємопов`язаних між собою, доказів кримінального провадження.
Даними з протоколом огляду місця події від 13.08.2018р. з ілюстративною таблицею, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 125-128);

Даними з заяви потерпілого ОСОБА_6 від 25.05.2018р. з долученими фотознімками отриманих тілесних ушкоджень (а.с. 121-124);

Даними з довідки виданої Димерською районною лікарнею 22.06.2018р, про те, що ОСОБА_6 11.05.2018р. звертався до травмпункту, де був оглянутий черговим лікарем травматологом та останньому встановлено діагноз - різано-колоті рани в області грудної клітки справа, в області правої лопатки, правого ліктьового суглобу (а.с. 129-132);

Висновком судово-медичної експертизи від 12.07.2018р. № 118/Д-2018, відповідно до якого, у ОСОБА_6 виявлені, відповідно до медичної документації наступні тілесні ушкодження: різано-колоті рани в області грудної клітки справа, в області правої лопатки, правого ліктьового суглобу, знаходився на амбулаторному лікуванні до 21.05.2018р., з діагнозом інфіковані рани в області грудної клітки справа та ліктьового суглобу. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я строком понад 6, але не більше 21 дня (а.с.133-134);

Даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 13.08.2018р. за участі обвинуваченого ОСОБА_4 , під час якого він надав пояснення щодо спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 11.05.2018р. (а.с.135-140).

Суд приходить до висновку, що під час судового розгляду доведені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України.
Всі досліджені докази є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів достатньою та взаємопов`язаною у зазначеному кримінальному провадженні.
Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у нанесені легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 125 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.125 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.125 ч.2 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України (чинної на час вчинення кримінального правопорушення), відносився до нетяжких злочинів, відповідно до ст.12 КК України, чинної на час розгляду справи, відноситься до кримінальних проступків.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 раніше не судимий, в силу ст.89 КК України; за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями; не одружений; офіційно не працює; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; згідно довідки Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 на обліку не перебуває, за медичною допомогою не звертався; згідно довідки ДУ «Черкаська виправна колонія (№62) МУЮ, ОСОБА_4 був звільнений 06.02.2009р. на підставі постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси на підставі ст.3 п. «а» Закону України «Про амністію» від 12.12.2008р., особова справа та медична картка знищені.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання провини.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд, приймає до уваги ступінь тяжкості і обставини вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи дані щодо обвинуваченого, те, що він раніше не судимий в силу ст.89 КК України, дані, що характеризують обвинуваченого з негативної сторони; враховуючи думку потерпілого та ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає, що відбувати покарання ОСОБА_4 повинен у виді арешту.

На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільній позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 100, 119, 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Строк відбування покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1