Справа № 727/7678/20
Провадження № 1-кс/727/2203/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року м.Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів (матеріали кримінального провадження №0000145 від 21.07.2020 року),

ВСТАНОВИВ:
Захисник підозрюваного ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів.
Вказує, що в провадженні СУ ГУНП в Чернівецькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020 року під №0000145 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України, по якому на даний час проводиться досудове розслідування.

05.08.2020 року ОСОБА_3 було затримано в порядку ст.208 КПК України, 06.08.2020 року письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України, а саме в тому, що останній здійснив дії направлені на підбурювання ОСОБА_5 до надання неправомірної вигоди судді ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка займає відповідальне становище.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 21.07.2020 року, свідок повідомив, що з метою захисту своїх прав та оспорювання складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, приблизно на початку липня 2020 року звернувся до адвоката ОСОБА_3 .

Згідно Витягу з ЄРДР №0000145 від 21.07.2020 року станом на 25.08.2020 року, вбачається що «20.07.2020 року на адресу Прокуратури Чернівецької області надійшли матеріали з ІНФОРМАЦІЯ_2 за заявою ОСОБА_5 , про те, що адвокат ОСОБА_3 підбурює надати йому неправомірну вимогу для подальшого вирішення питання із суддею ІНФОРМАЦІЯ_1 для прийняття рішення про не притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності».

Поряд із цим, заява ОСОБА_5 від 20.07.2020 року на яку йде посилання в Витягу з ЄРДР була подана та адресована останнім не до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В порядку ст.93 КПК України в рамках даного кримінального провадження, 12.08.2020 року сторона захисту звернулася до прокуратури Чернівецької області з клопотанням про надання :

- витягу по кримінальному провадженню № 0000145 від 21.07.2020 року по розділам: Основні відомості, Кримінальні правопорушення, Рух провадження, Прикріплені файли у вигляді роздруківок.

- витягу з ЄРДР з основними відомостями внесеними станом на 21.07.2020 року, з первинною правовою кваліфікацією на день їх внесення об 08-58 год.

На вказані запити, стороною обвинувачення було безпідставно відмовлено посилаючись на те, що Розділом ІІІ Положення про ЄРДР встановлений вичерпний перелік суб`єктів, які мають право доступу до відомостей, внесених до Реєстру.

Тому просить надати їй тимчасовий доступ до документів, а саме на отримання роздруківки відомостей з ЄРДР по кримінальному провадженні № 0000145 від 21.07.2020 року, які знаходяться у володінні адміністраторів ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та керівника Прокуратури Чернівецької області, з можливістю їх вилучення на паперовому та електронних носіях.

Заявник в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява в якій просила розглянути клопотання у її відсутності та задовольнити.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.
Приписами статті 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. При цьому зазначено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно положень ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів встановлені в ч. 2 ст. 160 КПК України.
Слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 6 ст. 163 КПК України).
Захисник звернулася до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та керівника Прокуратури Чернівецької області, з наданням можливості їх вилучення, а саме: до відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань, передбачених Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Розділом ІІІ «Доступ до відомостей, внесених до Реєстру» Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджено Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298) доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачений лише для держателя, прокурорів, слідчих, детективів та інших уповноважені користувачів. Положення не надає прав безпосереднього доступу до відомостей, внесених до Реєстру, стороні захисту.
Пунктом 5 глави 4 розділу І Положення визначено, що надання витягу з Реєстру на всіх стадіях кримінального провадження, а також копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у конкретному кримінальному провадженні до закінчення досудового розслідування здійснюється Реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому. Щодо ІНФОРМАЦІЯ_6 , - то у взаємозв`язку із наведеною нормою п. 5, враховуючи положення п.6 глави 5 розділу І Положення, він надає відомості з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України «Про захист персональних даних» у кримінальних провадженнях, в яких стадія досудового розслідування закінчена.
Звертаючись до суду із вказаним клопотання захисник зазначила, що отримання вказаних відомостей необхідно з метою перевірки дотримання органом досудового розслідування порядку здійснення такого розслідування та оцінки з точки зору допустимості зібраних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно положень ст..91 КПК України У кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Статтею 86 КПК України врегульоване питання допустимості доказів. Так, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, яка полягає в тому, що суд досліджує докази безпосередньо (п. 16 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 23 КПК України).
Згідно з правилами ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. І жоден доказ не має наперед встановленої сили.
З наведеного вище вбачається, що доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних документів, які сторона обвинувачення зобов`язана надати суду на стадії судового розгляду для встановлення законності вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень на стадії досудового розслідування.
При цьому слід зважати на те, що Реєстр, як визначено в п. 2 глави 1 розділу І, - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом. Діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них.
Враховуючи викладене, вважаю, що заявником у клопотанні не доведено, що відомості з ЄДРД можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні № 0000145 від 21.07.2020 для встановлення чи спростування обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.
Ураховуючи наведене вище, прихожу до висновку, що захисник на основі належних і допустимих доказів не довів наявність достатніх підстав вважати, що мають місце обставини, передбачені ч. 3 ст. 132, ч. 6 ст. 163 КПК України, і тому відсутні визначені КПК України необхідні і достатні підстави для задоволення клопотання захисника про тимчасовий доступ до речей і документів.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.159, 163-165, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів по матеріалам кримінального провадження №0000145 від 21.07.2020 року
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1