Справа № 545/2047/20
Провадження № 1-в/545/459/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника ДУ «Надержинщинська
ВК (№65)» ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про приведення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року відносно засудженої ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства, -

ВСТАНОВИВ :

06.08.2020 року до суду надійшло подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про приведення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року відносно засудженої ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ.
В судове засідання представник Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» надав заяву в якій подання підтримав, просив задовольнити та розглядати справу без його участі.
Прокурор не заперечував проти задоволення подання, просив задовольнити.
Засуджена ОСОБА_5 надала заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримала просила задовольнити.
Суд вивчивши матеріали подання, особову справу засудженої ОСОБА_5 приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 засуджена вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року за:
ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі;
ч.2 ст.307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що належить їй на праві власності.
Згідно ст. 70 КК України остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченій ОСОБА_5 призначено 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що належить їй на праві власності.
Згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання по даному вироку частково приєднано невідбуте покарання по вироку Святошинського районного суду м. Києва від 11.07.2012 року та остаточну міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 призначено 6 (шість) років 3 (три) місяці позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що належить їй на праві власності.
З урахуванням ст. 72 КК України зараховано засудженій ОСОБА_5 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення в період з 23.07.2013 року по 10.07.2014 року.
Вирішено питання про речові докази.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз по даній справі в загальній сумі 1273 грн. 80 коп.
Дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.309 КК України кваліфіковані як незаконне зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно, особою, яка вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.
01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким диспозицію частини 2 статті 309 КК України було змінено та викладено у наступній редакції: «Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах».
Повторність, як кваліфікуюча ознака ч. 2 ст. 309 КК України була вилучена із диспозиції зазначеної статті.
Диспозиція ч. 1 ст. 309 КК України встановлює відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Санкція ч. 1 ст.309 КК України в редакції чинній з 01.07.2020 року передбачає максимальний вид покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
За таких обставин, дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.
Покарання призначене ОСОБА_5 вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року за ст. 309 ч. 2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі підлягає приведенню у відповідність до діючої редакції Кримінального кодексу України (в редакції Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), шляхом перерахування призначеного покарання у виді позбавлення волі на покарання за ст. 309 ч. 1 КК України у виді обмеження волі.
В іншій частині призначеного покарання за ч. 2 ст. 307 КК України та на підставі ст. ст. 71 КК України призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, у вироці суду від 03.12.2014 року відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 5, 72, 74, ст. 309 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про приведення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року відносно засудженої ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства- задовольнити.

Вказати у вироку Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року, що ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (замість ч.2 ст.309 КК України) за кваліфікуючими ознаками - незаконне зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.
Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженою вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років обмеження волі.

Викласти перший та другий абзаци резолютивної частини вироку Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року в такій редакції:

«Визнати винуватою ОСОБА_5 в скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст.309 КК України і ч.2 ст.307 КК України та призначити покарання,

за ч.1 ст.309 КК України у виді 5 (п`яти) років обмеження волі;

за ч.2 ст.307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що належить їй на праві власності.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням положень ч.1 ст.72 КК України з розрахунку що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, обвинуваченій ОСОБА_5 призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що належить їй на праві власності.»

В іншій частині вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2014 рокузалишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1