Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2547/20
Провадження №: 1-кп/332/423/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001208 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , знаходячись неподалік кінцевої зупинки «Запоріжжя ліве» в м. Запоріжжя, придбав у невстановленої особи предмети, а саме: бойовий корпус гранати Ф-1 з маркуванням 10.53-83т та два підривачі типу УЗРГМ-2 з маркуваннями НОМЕР_1 , та 56-83 УЗРГМ-2 582, які, згідно висновку експерта № 12-57/6-348 від 07.09.2020, в сукупності являються вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів.

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел на носіння, зберігання боєприпасів, ОСОБА_5 , поклавши вищевказані предмети до кишені шортів, в які був одягнений та, не маючи передбаченого законом дозволу, носив при собі зазначені боєприпаси до того часу, як 06.09.2020 приблизно о 08-00 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дістав з кишені два підривачі типу УЗРГМ-2 з маркуваннями НОМЕР_1 , та 56-83 УЗРГМ-2 582, які, згідно висновку експерта № 12-57/6-348 від 07.09.2020, являються самостійними вибуховими пристроями і відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху) та продемонстрував їх ОСОБА_6 , який з метою недопущення настання суспільно небезпечних наслідків забрав у ОСОБА_5 вищевказані два вибухових пристрої, які у подальшому 06.09.2020 о 17-33 годині, знаходячись біля буд. 245 по вул. Електричній, добровільно видав співробітникам поліції під час проведення огляду місця події за вказаною адресою.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжував зберігати та носити при собі корпус гранати Ф-1 з маркуванням 10.53-83т, яка, згідно висновку експерта № 12-57/6-348 від 07.09.2020 є корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, до моменту, коли 06.09.2020, о 13-10 годині поблизу будинку № 245 по вулиці Електричній в місті Запоріжжі, побачивши працівників патрульної поліції УПП в Запорізькій області, дістав з кишені своїх шортів вказаний вище бойовий корпус гранати та викинув його до урни. Після чого вказаний корпус бойової гранати Ф-1 був вилучений працівниками поліції в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Електрична, буд. 245, о 16-43 годині.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
Під час досудового розслідування 25.09.20 між прокурором, якому в порядку ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_5 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.
Згідно угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України.
Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3 років позбавленні волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений та захист в судовому засіданні також просили угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Керуючись ст.ст.314,369,373,374,376,474,475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити по кримінальному провадженні №0001208 угоду про визнання винуватості від 25.09.20 укладену між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ: кофту, шорти, кросівки та шкарпетки, передані на зберігання до камери схову речових доказів Заводського ВП ДВ ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_5 .
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 1307, 60 грн. процесуальних витрат (рахунок № 8009, одержувач: УК у Шевченківському районі м. Запоріжжя, МФО:899998, ).
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1