29.12.2020 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1123/20
Провадження № 1-кп/533/113/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000246 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Середовка, Згурівський район, Київська область, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, офіційно не працює, освіта повна середня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий:
- за вироком Дарницького районного суду м. Київ від 04.06.2015 за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. Звільнений 12.04.2019 з ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» по відбуттю строку покарання,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У середині жовтня 2020 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 , йдучи по вулиці Остроградського, 56, у селищі Козельщина, Козельщинський район, Полтавська область, біля районного будинку культури, помітив без нагляду велосипед марки «IKARUS», жовточорного кольору, який належить ОСОБА_5 . У ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення указаного велосипеду.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , упевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав:

- велосипед марки «IKARUS», жовточорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 3939 від 27.11.2020 становить 2400 гривень.

У послідуючому викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2400,00 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність у середині жовтня 2020 року близько 06 години 40 хвилин ОСОБА_4 прийшов на територію домогосподарства, належного ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , упевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, шляхом вільного доступу, з території домоволодіння повторно таємно викрав:

- 5 літрів горілки «Пшенична», вартість якої згідно висновку експерта № 3939 від 27.11.2020 становить 213 гривень 75 копійок.

У послідуючому викраденим ОСОБА_4 , розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 213 гривень 75 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів.
Обвинувачений погодився з думкою прокурора.
Ураховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів.
У судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті. Щиро каявся, просив вибачення, просив суд суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, свої покази, надані на досудовому слідстві, підтримав повністю, щодо міри покарання покладався на розсуд суду, та зазначив, що збитки йому відшкодовані у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що збитки їй відшкодовано, щодо міри покарання покладалася на розсуд суду.
Обвинувачений надавати пояснення у суді відмовився, обмежившись ствердженням, що вину свою визнає, а обставини вчинення кримінальних правопорушень вірно викладені прокурором в обвинувальному акті.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, дослідивши письмові докази, необхідні для вирішенні долі речових доказів, вважає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують покарання, думку прокурора, обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, його характеристику, думку прокурора, а також те, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого у розмірі 170,00 грн згідно звіту про фактичні затрати на проведення експертизи.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.
На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - 3 (три) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта та проведення експертизи у сумі 170,00 гривень (сто сімдесят гривень 00 копійок).

Речові докази:
-велосипед марки «IKARUS», жовточорного кольору, який переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити власнику ОСОБА_5 ;
-полімерний пакет сірого кольору з горілки «Пшенична» ємкістю 10 л, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Козельщинського ВП ГУ НП у Полтавській області, - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, у порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1