Справа № 524/4016/20
Провадження № 1-кп/524/143/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілих ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000923 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У травня місяці 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено у ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем своєї роботи у редакції газети «Вісник Кременчука», де остання займала посаду працівника канцелярії, розташованої по АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою колеги по роботі ОСОБА_8 , та намагаючись викликати почуття жалю, повідомила останній завідомо неправдиві відомості щодо проблем пов`язаних зі своїм здоров`ям і необхідністю лікування від неіснуючого онкологічного захворювання. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 діючи з прямим єдиним умислом, направленим на заволодіння грошовими коштами, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 , під приводом лікування, на основі усних домовленостей, з умовою повернення боргу в умовлені строки, взяла в останньої у борг грошові коштами у розмірі 800 (вісімсот) доларів США (в еквіваленті по курсу НБУ 26,30 грн., тобто 21040 грн.), не маючи при цьому наміру повертати їх та використати на лікування. Таким чином, ОСОБА_6 домовленості із ОСОБА_8 не виконала, грошові кошти не повернула та розпорядилася ними на власний розсуд, чим спричинила останній матеріальної шкоди в розмірі 800 (вісімсот) доларів США (в еквіваленті по курсу НБУ 26,30 грн., що становить 21040 грн.).

Крім того, починаючи з травня по жовтень 2018 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено у ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем своєї роботи у редакції газети «Вісник Кременчука», де остання займала посаду працівника канцелярії, розташованої по АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою колеги по роботі ОСОБА_7 , та намагаючись викликати почуття жалю, повідомила останній завідомо неправдиві відомості щодо проблем пов`язаних зі своїм здоров`ям і необхідністю лікування від неіснуючого онкологічного захворювання. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 діючи з прямим єдиним умислом, направленим на заволодіння грошовими коштами, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , під приводом лікування, на основі усних домовленостей, з умовою повернення боргу в умовлені строки, взяла в останньої у борг грошові кошти у травні 2018 року у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США (в еквіваленті по курсу НБУ 26,30 грн., тобто 26 300 грн.), у червні 2018 року у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США (в еквіваленті по курсу НБУ 26,15 грн., тобто 26150 грн.), у вересні 2018 року у розмірі 600 (шістсот) доларів США (в еквіваленті по курсу НБУ 28,27 грн., тобто 16962 грн.), у жовтні 2018 року у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США (в еквіваленті по курсу НБУ 28,26 грн., тобто 28 260 грн.), загальною сумою 3600 (три тисячі шістсот) доларів США, що становить 97 672 гривень, не маючи при цьому наміру повертати їх та використати на лікування. Таким чином, ОСОБА_6 домовленості із ОСОБА_7 не виконала, грошові кошти не повернула та розпорядилася ними на власний розсуд, чим спричинила останній матеріальної шкоди в розмірі 3 600 (три тисячі шістсот) доларів США, що становить 97672 гривень.

Крім того, починаючи з травня по серпень 2018 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено у ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем своєї роботи у редакції газети «Вісник Кременчука», де остання займала посаду працівника канцелярії, розташованої по АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою колеги по роботі ОСОБА_9 , та намагаючись викликати почуття жалю, повідомила завідомо неправдиві відомості щодо проблем пов`язаних зі своїм здоров`ям і необхідністю лікування від неіснуючого онкологічного захворювання. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 діючи з прямим єдиним умислом, направленим на заволодіння грошовими коштами, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 , під приводом лікування, на основі усних домовленостей, з умовою повернення боргу в умовлені строки, взяла в останнього у борг грошові кошти у травні 2018 року у розмірі 700 (сімсот) Євро (в еквіваленті по курсу НБУ 31,91 грн., тобто 22337 грн.), у серпні 2018 року у розмірі 800 (вісімсот) Євро (в еквіваленті по курсу НБУ 31,53 грн., тобто 25 224 грн.), загальною сумою 1500 (одна тисяча п`ятсот) Євро, що становить 47561 грн., не маючи при цьому наміру повертати їх та використати на лікування. Таким чином, ОСОБА_6 домовленості із ОСОБА_9 не виконала, грошові кошти не повернула та розпорядилася ними на власний розсуд, чим спричинила останньому матеріальної шкоди в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) Євро, що становить 47561 грн.

Свою вину у скоєні інкримінованих їй кримінальних правопорушень ОСОБА_6 фактично визнала частково та пояснила, що з 2017 року працювала секретарем в редакції газети «Вісник Кременчука». Взимку 2017-2018 року попросила у головного редактора газети ОСОБА_8 у борг 700 доларів США. Вона позичила їй ці гроші. Потім, протягом травня-грудня 2018 року неодноразово брала в борг гроші у своїх колег по роботі. Суми зазначені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Гроші в борг брала для лікування онкологічного захворювання, якого у неї не було. Також пояснила, що беручи в борг казала не правду про онкологічну хворобу та пов`язане з цим лікування. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнає повністю, позов потерпілої ОСОБА_7 визнає частково, а саме в сумі 3600 доларів США.

Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України у повній мірі доведена наступними зібраними та дослідженими судом доказами, а саме:
-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка суду пояснила,що обвинувачену знає більше 10 років. Разом працювали в редакції газети «Вісник Кременчука». У 2017 році обвинувачена влаштувалась на роботу в редакцію на посаду секретаря. Колектив газети був дружній, всі товаришували. ОСОБА_6 розповідала про скрутне матеріальне становише, що їй не має де жити. У жовтні 2017 року обвинувачена повідомила, що захворіла на пневмонію. Керівництво запропонувало їй взяти лікарняний, однак вона відмовилась. Взимку обвинувачена повідомила, що у неї розвинувся пневмоторакс і в 1-й міській лікарні м. Кременчука їй відкачували рідину з легенів. Через деякий час ОСОБА_6 сказала , що в неї виявили рак легенів 2 ступеню, який виник через помилку лікарів 1-ї міської лікарні м. Кременчука. Казала, що їздила в м. Полтаву до лікарів, там їй запропонували звернутись до лікарні «LISOD» м. Києва. Потім казала, що перерахувала гроші в клініку «LISOD» і починає проходити курс лікування.. Приблизно в травні 2018 року попросила позичити їй гроші на лікування. Вона передала 1000 доларів США. Обвинувачена обіцяла повернути кошти за два тижні. Після цього обвинувачена ще просила гроші на лікування. Оскільки сама перебувала не в м. Кременчуці попросила свою доньку, щоб та дала ОСОБА_6 300 доларів США. Коли повернулась у місто та вийшла на роботу обвинувачена ще взяла в неї у борг на лікування 600 та 1000 доларів США. Також їй відомо,що обвинувачена брала гроші на лікування і в інших співробітників газети. Потім одного разу обвинувачена сама усім зізналася, що вона всіх обманула. Свій цивільний позов підтримує.
-показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що працював дизайнером у газеті «Вісник Кременчука». З обвинуваченою познайомився в 2017 році, коли остання прийшла на роботу. Були в дружніх стосунках. В якийсь момент обвинувачена почала казати про проблеми зі здоров`ям. До нього підійшла головний редактор ОСОБА_8 іа попросила сприяти обвинуваченій. У травні 2018 року він передав обвинуваченій 700 Євро на лікування онкологічної хвороби. Коли передавав обвинуваченій горші вона казала, що в неї є будинок, який вона намагається продати. Як тільки продасть одразу ж поверне гроші. Йшов час, казала, що лікується. Одного разу в серпні 2018 року обвинувачена ще раз попросила в нього гроші на лікування та він передав їй 800 Євро. До цього часу гроші так і не повернула. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.
-показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що працювала головним редактором газети «Вісник Кременчука». Обвинувачена працювала в газеті секретарем. В травні 2018 року обвинувачена повідомила їй, що хворіє на рак легенів і їй не вистачає грошей на лікування, просила позичити грошей. Також сказала, що у неї є будинок, який вона продасть та через два тижні поверне борг. Дала обвинуваченій в борг 1000 доларів США. Обвинувачена увесь час казала, що хворіє, повідомляла, що лікується в клініці «LISOD». Офіційно на лікарняні обвинувачена не ходила, якщо треба було вона як керівник надавала їй можливість не виходити на роботу. Йшов час, усі почали розуміти, що ніякої хвороби у ОСОБА_6 не має. Потім ОСОБА_6 сама зізналась у тому, що вона всіх обманула. Із позичених обвинуваченій грошей їй повернули лише 200 доларів США. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.
-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що працювала головним бухгалтером газети «Вісник Кременчука». ОСОБА_6 працювала секретарем. Обвинувачена їй особисто казала, що хворіє на рак, у зв`язку з чим їздила в м. Київ здавати аналізи, лежала там у лікарні та проходила лікування. Особисто позичала обвинуваченій гроші на лікування. Знає про те, що інші співробітники редакції також давали обвинуваченій гроші на лікування онкологічної хвороби. За час роботи в газеті на лікарняні обвинувачена не ходила, жодних медичних документів про онкологічну хворобу ОСОБА_12 вона не бачила.
-показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що працював кореспондентом у газеті «Вісник Кременчука». ОСОБА_6 працювала секретарем. Ознак хвороби у неї не бачив. Головний редактор газети повідомляла проте, що у ОСОБА_6 рак легенів і вона їздила в Київ на обстеження. Про те, що у обвинуваченої немає ніякої хвороби дізнався також від головного редактора газети.
-показаннями свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила, що працювала інженером у газеті «Вісник Кременчука». ОСОБА_6 працювала секретарем. З обвинуваченою дружила. Навесні 2018 року ОСОБА_6 сказала їй, що у неї з`явилась пухлина і їй поставили діагноз рак. Казала, що лікується у клініці «LISOD» у м. Києві. Показувала в інтернеті лікаря, який її лікує. Знає, що обвинуваченій позичали гроші на лікування, особисто бачила, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 давали обвинуваченій гроші на лікування. Коли почали більш детально цікавитись хворобою, ОСОБА_6 сказала,що вона всіх обманула та нічим не хворіє. Також сказала, що гроші витратила на погашення кредитів.
-показаннями свідка ОСОБА_15 , яка суду пояснила, що працювала кореспондентом газети «Вісник Кременчука». ОСОБА_6 працювала секретарем. Особисто їй обвинувачена казала, що хворіє на рак легенів та лікується в клініці «LISOD». Також була свідком розмови під час якої обвинувачена в кабінеті головного редактора газети повідомила про те, що вона всім брехала.
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 13.03.2018 року, згідно якої ОСОБА_8 просить провести перевірку по факту шахрайських дій ОСОБА_6 , яка під приводом лікування отримала кошти від неї, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 на загальну суму 5900 доларів США;
- розпискою про отримання коштів від 30.01.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_6 підтверджує, що у шахрайській спосіб (шляхом обману) отримала від ОСОБА_7 3600 доларів США, ОСОБА_8 800 доларів США та ОСОБА_9 1500 доларів США;
- скріншотами переписки в программі по обміну миттєвими повідомленнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до яких ОСОБА_6 повідомила останню про свою хворобу, необхідність лікування та зібрання коштів на операцію;
- протоколом огляду місця події від 02.06.2020 року та додатками до нього, відповідно до якого було оглянуто скріншоти переписки в программі по обміну миттєвими повідомленнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;
- протоколом огляду місця події від 02.06.2020 року, відповідно до якого було оглянуто аудіозапис розмови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у якій ОСОБА_6 зізналася про її шахрайські дії;
- CD-диском з записом під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який було відтворено у судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_6 розповідає про свої шахрайські дії;
- відповіддю на запит старшого слідчого ОСОБА_16 від директора Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» № 01-16/1056 від 11.06.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_6 у період часу з 01.01.2018 року по 13.03.2019 року до лікувального закладу за медичною допомогою не зверталась;
- відповіддю на запит старшого слідчого ОСОБА_16 від директора Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» № 01-21/1280 від 11.06.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_6 за даними медичної документації на стаціонарному лікуванні у період часу з 01.01.2018 року по 13.03.2019 року на знаходилась;
- відповіддю на запит старшого слідчого ОСОБА_16 від директора Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська лікарня «Правобережна» № 301/01-16 від 10.06.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_6 у період часу з 01.01.2018 року по 13.03.2019 року за медичною допомогою не зверталась та на стаціонарному лікуванні не перебувала;
- заявою ОСОБА_7 від 17.06.2020 року, в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за те, що остання шахрайським шляхом заволоділа грошовими кошатми у суммі 600 доларів США;
- заявою ОСОБА_9 від 17.06.2020 року, в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за те, що остання шахрайським шляхом заволоділа грошовими кошатми у суммі 600 доларів США;
- речовими доказами.
Зазначені докази винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визначеним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (ст.5,8 Конвенції) тощо.
Твердження сторони захисту про недопустимість протоколів оглядів від 02.06.2020 року мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 внаслідок яких були отримані диск з записом розмови обвинуваченої та скріншоти переписки в программі по обміну миттєвими повідомленнями суд вважає безпідставними. Так відповідно до ст. 56 КПК України потерпілому надано право подавати докази слідчому, прокурору, суду. Порядок проведення огляду регламентовано ст.. 237 КПК України. Жодних порушень КПК України при проведенні вказаних слідчих дій судом не встановлено.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні були безпосередньо досліджені письмові докази, а саме: копії аналізів, консультативних висновків спеціалістів, УЗД різних органів, які, на думку суду, жодним чином не підтверджують існування у обвинуваченої будь-якої онкологічної хвороби, а лише вказують на те, що ОСОБА_6 в певні проміжки часу проходила обстеження в різних клініках м. Кременчука у лікарів гастроентеролога, невропатолога, терапевта, акушера-гінеколога.

Кваліфікуючи дії обвинуваченої суд виходить з розяснень наданих в п. 17, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" № 10 від 06.11.2009 року та зі змісту статті 190 КК України про те, що шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього.
Особливістю шахрайства є те, що винна особа викликає у потерпілого спонукання, бажання передати йому майно чи уступити право на майно. З субєктивної сторони шахрайство характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.
Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього. Отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання.
Тобто відмежовуючи шахрайство від цивільно правових угод, необхідно виходити з того, що отримання чужого майна з умовою виконання якого небудь зобовязання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено те, що особа вже на момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнення, а зобовязання не виконувати.
В судовому засіданні на підставі досліджених доказів судом встановлено, що обвинувачена отримуючи грошові кошти від потерпілих, ще до моменту заволодіння та в момент заволодіння грошима, повідомляла потерпілим неправдиві відомості про наявність неіснуючої онкологічної хвороби та мала на меті привласнити отримані кошти.
Вказані обставини, які досліджені та доказані під час судового розгляду, підтверджують прямий умисел, корисливий мотив і мету в діях обвинуваченої, якими характеризується шахрайство на відміну від цивільно-правових відносин. Тобто в даному випадку достовірно встановлено беззаперечні факти про конкретні дії обвинуваченої направлені на скоєння кримінальних правопорушень щодо грошових коштів потерпілих.
Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою, суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченій ОСОБА_6 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які відноситься до кримінальних проступків та нетяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка в силу ст. 89 КК України раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо,не працює, її сімейний стан, стан здоров`я та вік.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_6 , попередження нових кримінальних правопорушень, їй має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді обмеження та позбавлення волі, в межах санкцій статтей, які передбачають відповідальність за вчинене, та на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень необхідно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В той же час, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до скоєного, особу обвинуваченої, суд приходить до переконання про можливість на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, з випробуванням, із встановленням їй іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст.. 76 КК України.

Вирішуючи питання про розв`язання заявлених по справі цивільних позовів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченої матеріальної шкоди суд з огляду на положення ст.ст. 22, 1166 ЦК України, приймаючи до уваги визнання обвинуваченою позовних вимог ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вважає за можливе цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити у повному обсязі.

Беручи до уваги вимоги ст.. 128 та 337 КПК України та зважаючи на те, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3600 доларів США, що становить 97672 грн., саме ця сума підлягає стягненню з обвинуваченої в рахунок відшкодування завданої ОСОБА_7 матеріальної шкоди, а отже цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 2 (двох) років, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 суму завданої шкоди у розмірі 21712 (двадцять одну тисячу сімсот дванадцять) грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 суму завданої шкоди у розмірі 97672 (дев"яносто сім тисяч шістсот сімдесят дві) грн. У решті позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 суму завданої шкоди у розмірі 46305 (сорок шість тисяч триста п`ять) грн.

Речові докази: скріншоти переписки між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , CD-диск марки Verbatim із аудіозаписом «Исповедь» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: