Провадження № 1-кс/712/6083/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , особи яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернулась до суду з скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що у СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження № 0007761 від 09.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України. 18 травня 2020 року слідчим СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування. Копія зазначеної постанови їй своєчасно вручена не була. І лише 18.11.2020 року отримала її поштою.

Вважає, що слідчим не в повній мірі з`ясовані всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, не проведені всі необхідні слідчі дії та об`єктивно не перевірені всі факти, які були викладені в заяві про вчинення злочину, тому постанову вважає, передчасною та такою, що винесена в порушення вимог КПК України.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2018 року ОСОБА_6 звернулася до Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості по якій внесені до ЄРДР за № 0007761 від 09.11.2018 року, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

18 травня 2020 року слідчим СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування згідно абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального провадження. Всебічність дослідження обставин справи означає, що слідчий повинен висунути та ретельно перевірити всі можливі версії, що випливають із обставин справи, про характер кримінального правопорушення та про осіб, які його вчинили, дослідити всі сторони події, що розслідується. Повнота дослідження обставин кримінальної справи означає виявлення всіх обставин, що належать до предмета доказування у справі. Об`єктивність дослідження означає неупередженість осіб, які здійснюють розслідування або судовий розгляд справи, встановлення та перевірку всіх обставин справи як тих, що викривають особу у вчиненні злочину, так і тих, що виправдують, як тих, що обтяжують, так і тих, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалков та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безструнним і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертів. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантії забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Разом з тим, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За змістом ч. 1 ст. 92 КПК України доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частиною 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчий суддя вважає, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були.

Досліджуючи оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку, що при розслідуванні вказаного кримінального провадження слідчим не було проведено у повному обсязі належних слідчих дій, та під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження, не були дотримані вимоги ст.284 КПК України.

Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова від 24 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0007761 від 09.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України прийнята передчасно, без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантії забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
За таких обставин скарга заявника про скасування постанови про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.303-309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Постанову слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_7 від 18 травня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0007761 від 09.11.2018 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_8

Повний текст ухвали проголошено 21 грудня 2020 року.