Справа № 740/3398/20
Провадження № 1-кп/740/543/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 рокум. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження за обвинуваченням:
- ОСОБА_4 за ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України;
- ОСОБА_5 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України;
- ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 307 КК України;
- ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 307 КК України;
- ОСОБА_7 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України;
- ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 серпня 2020 року призначено судовий розгляд зазначеного кримінального провадження на 14-00 год. 09 вересня 2020 року.

09 вересня 2020 року судовий розгляд кримінального провадження відкладено на 14-00 год. 06 жовтня 2020 року у зв`язку з неявкою в судове засідання обвинуваченої ОСОБА_14 . Водночас узгоджено з учасниками кримінального провадження дати наступних судових засідань 12 та 26 жовтня 2020 року.

У судове засідання, призначене на 06 жовтня 2020 року, не з`явилися обвинувачена ОСОБА_14 та її захисник адвокат ОСОБА_10 , який надіслав до суду заяву про відкладення судового розгляду кримінального провадження у зв`язку з тим, що він у цей час буде брати участь у розгляді справи в Чернігівському окружному адміністративному суді, а його підзахисна ОСОБА_14 не має можливості з`явитися до суду у зв`язку з народженням дитини.

Крім цього, в судове засідання не з`явилася обвинувачена ОСОБА_6 . Згідно зі складеною помічником судді довідкою, 06 жовтня 2020 року об 11-25 год. на телефонний номер канцелярії суду зателефонувала обвинувачена ОСОБА_6 та повідомила про неможливість прибуття в судове засідання на 14-00 год. 06 жовтня 2020 року у зв`язку з обмеженням транспортного сполучення з м. Ніжином, спричиненим карантинними заходами.

У судове засідання, призначене на 12 жовтня 2020 року, не з`явилася обвинувачена ОСОБА_14 та захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_15 .
Захисник обвинуваченої ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_10 повідомив, що ухвали суду від 06 жовтня 2020 року, якою його та його підзахисну ОСОБА_14 зобов`язано надати суду документи на підтвердження причини неприбуття в судове засідання 06 жовтня 2020 року, він не отримав, а тому не знав про необхідність подання таких документів. Водночас повідомив, що документи стосовно причини його неявки в судове засідання в нього є, і він їх надасть наступного разу. Стосовно підзахисної ОСОБА_14 , повідомив, що вона народила дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 , але свідоцтва про народження на сьогодні ще немає. Зобов`язався надати суду відповідні документи. Крім цього, захисник повідомив, що його підзахисна обвинувачена ОСОБА_14 не має змоги брати участь у судовому розгляді кримінального провадження, оскільки недавно народила дитину, проживає одна, їй ніхто не допомагає, а в Бориспільському суді Київської області немає відповідних умов для перебування дитини та її годування щоб вона могла брати участь у судовому розгляді справи в режимі відеоконференції.

Обвинувачена ОСОБА_6 повідомила суд, що не змогла виїхати 06 жовтня 2020 року з м. Києва до м. Ніжина в судове засідання, оскільки електрички ходили тільки зранку, іншим способом не вийшло.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 зазначила, що їй достовірно відомо, що адвокат ОСОБА_15 захворіла, про що остання повідомила її особисто, а тому з цієї причини не з`явилася в судове засідання.
Обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суд, що обвинувачена ОСОБА_14 проживає поруч з його матір`ю, і йому відомо, що вона проживає не одна, а зі своєю матір`ю, а тому їй є кому допомогти, більше того, є можливості залишити дитину вдома і забезпечити молоком. Причини її неявки в судові засідання вважав неповажними.

Прокурор ОСОБА_3 вважала за неможливе проводити судовий розгляд кримінального провадження у відсутність осіб, які не з`явилися, при цьому зауважила, що оскільки в цьому судовому засіданні присутня обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник, то можливо розглянути клопотання про продовження запобіжних заходів стосовно неї. Щодо причини неявки в судове засідання обвинуваченої ОСОБА_14 , то вважала за необхідне зобов`язати останню надати суду відповідні документи на підтвердження її стану здоров`я.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що дія застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу спливає 16 жовтня 2020 року, а ризики, які були підставою для його обрання і продовження, на цей час не зникли і не зменшилися. Обвинувачена може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити предмети та документи, які були предметами злочинів, матиме реальну можливість впливу на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані. У зв`язку з цим обраний обвинуваченій запобіжний захід та обов`язки необхідно продовжити строком на 60 діб.

Обвинувачена ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 не погодився з клопотанням прокурора, вважаючи його необгрунтованим, а наведені в ньому доводи теоретичними, які нічим не підтверджені.
Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши доводи вказаного клопотання прокурора, матеріали справи, керуючись своїм внутрішнім переконанням, завданнями та загальними засадами кримінального провадження, закріпленими у ст. 2, 7 КПК України, з огляду на встановлені ст. 28 цього Кодексу розумні строки розгляду кримінального провадження та виконання процесуальних дій, суд дійшов таких висновків.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З-поміж процесуальних гарантій пункт 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб судовий перегляд законності затримання проводився без зволікань, що означає, що такий перегляд має проводитися з необхідною швидкістю та без невиправданих затримок (див. рішення від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі» (Jablonski v. Poland)).

З огляду на вказане суд визнав за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 , яка була присутня в судовому засіданні і мала захисника.

Статтею 177 КПК України встановлено, що м етою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні чи зміні запобіжного заходу суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції та практику ЄСПЛ на підставі ч. 5 ст. 9 КПК України, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Разом з цим у кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На переконання суду, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що вони не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинення впливу на інших учасників кримінального провадження, в тому числі тих, з якими злочин вчинено у співучасті, можливість сховати чи знищити речі, які мають значення для кримінального провадження, а також доведена можливість впливу на свідків. Отже, прокурор довів, що заявлені ризики не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати.

Для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжних заходів та покладенні на обвинувачених процесуальних обов`язків і які не перестали існувати на теперішній час, враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», суд вважає виправданим продовження дії застосованого до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу. Застосований стосовно обвинуваченої запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками станом на цей час та відповідає особі обвинуваченої і зможе забезпечити, на відміну від інших запобіжних заходів, належне виконання нею процесуальних обов`язків.

З огляду на вказане клопотання прокурора слід задовольнити.

Стосовно неявки учасників кримінального провадження в судові засідання:

- 06 жовтня 2020 року обвинуваченої ОСОБА_14 та її захисника адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_6 ;

- 12 жовтня 2020 року обвинуваченої ОСОБА_14 , захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_15 ,
суд враховує, що станом на цей час суду не надано відповідних документів на підтвердження причини неявки в судові засідання вказаних учасників кримінального провадження для вирішення питання про поважність причини неприбуття в судові засідання.
Завданнями кримінального провадження, за положеннями ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться розумність строків (п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України.

У ч. 1 4 ст. 28 КПК України вказано, що п ід час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

За положеннями ст. 138 КПК України п оважними причинами неприбуття особи на виклик є, зокрема, тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Наслідки неприбуття на виклик передбачені у ст. 139 КПК України, а саме встановлено, зокрема, що я кщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення. Крім цього, до обвинуваченого може бути застосовано привід.

Частиною 1 ст. 323 КПК України встановлено, що я кщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду. Одночасно, якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність прокурора або адвоката, які не прибули, перед органами, що згідно із законом уповноважені притягати їх до дисциплінарної відповідальності (ч. 1 ст. 324 КПК України).

У зв`язку з неотриманням захисником ОСОБА_14 адвокатом ОСОБА_10 , за його твердженням, ухвали суду від 06 жовтня 2020 року, якою його та його підзахисну зобов`язано надати суду відповідні докази на підтвердження причини неприбуття в судове засідання 06 жовтня 2020 року, суд вважає за можливе відкласти до наступного судового засідання вирішення питання щодо поважності причини їхнього неприбуття в судове засідання 06 жовтня 2020 року, повторно зобов`язавши обвинувачену ОСОБА_14 та її захисника адвоката ОСОБА_10 надати суду документи на підтвердження причини їхньої неявки в судове засідання 06 жовтня 2020 року, а також документи на підтвердження причини неявки в судове засідання 12 жовтня 2020 року обвинуваченої ОСОБА_14 і докази на підтвердження її стану здоров`я.
Враховуючи доводи обвинуваченої ОСОБА_6 щодо причини неявки в судове засідання 06 жовтня 2020 року та відсутність як заперечень інших учасників кримінального провадження, так і відповідних заяв та клопотань, суд визнав за можливе вважати причину неприбуття обвинуваченої ОСОБА_6 в судове засідання 06 жовтня 2020 року поважною.

Стосовно причини неявки в судове засідання 12 жовтня 2020 року захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_15 , то суд вважає за необхідне зобов`язати останню надати суду докази на підтвердження причини неприбуття в судове засідання 12 жовтня 2020 року для вирішення питання про поважність причини неприбуття.
При цьому суд погодив з учасниками кримінального провадження, які з`явилися в судове засідання 12 жовтня 2020 року, дати наступних судових засідань, а саме: 12, 17, 25, 30 листопада, 08, 14, 22 грудня 2020 року. Судовий розгляд кримінального провадження на 26 жовтня 2020 року, 10-00 год., що попередньо узгоджено з учасниками кримінального провадження, не призначати у зв`язку з повідомленням Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про залучення у період з 21 по 27 жовтня 2020 року працівників роти конвойної служби на охорону публічного порядку і громадської безпеки під час проведення місцевих виборів.
Керуючись ст. 2, 28, 315, 323, 324, 331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем її проживання: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності звернення за невідкладною медичною допомогою, із забороною залишати житло у період часу з 21-00 год. до 07-00 год. наступного дня, та дію обов`язків, визначених ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 квітня 2020 року, а саме: прибувати на виклики до суду; не відлучатись з м. Бориспіль Київської області без дозволу суду та повідомляти про зміну місця свого проживання та/або місця роботи, - до 15 грудня 2020 року.
Судовий розгляд кримінального провадження відкласти на 10-00 годину 12 листопада 2020 року, про що повідомити учасників кримінального провадження.
Причину неприбуття обвинуваченої ОСОБА_6 в судове засідання 06 жовтня 2020 року визнати поважною.
Вирішення питання щодо поважності причини неприбуття обвинуваченої ОСОБА_14 та її захисника адвоката ОСОБА_10 відкласти до наступного судового засідання, повторно зобов`язавши обвинувачену ОСОБА_14 та її захисника адвоката ОСОБА_10 надати суду документи на підтвердження причини їхньої неявки в судове засідання 06 жовтня 2020 року, а також документи на підтвердження причини неявки в судове засідання 12 жовтня 2020 року обвинуваченої ОСОБА_14 і докази на підтвердження її стану здоров`я.
Зобов`язати захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_15 надати суду докази на підтвердження причини неприбуття в судове засідання 12 жовтня 2020 року для вирішення питання про поважність причини неприбуття.
Попередити учасників кримінального провадження про наслідки неприбуття на виклик суду, передбачені статтями 139, 144 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено і підписано 12 жовтня 2020 року.
Суддя ОСОБА_1