КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

20 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0004584, внесеному до ЄРДР 22.05.2018 р., ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в місті Києві, з базовою середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 25.05.2010 року Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 187 КК України на сім років шість місяців позбавлення волі, 20.10.2016 року звільнений на підставі ст. 72 КК України по відбуттю строку покарання,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді двох місяців арешту;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді чотирьох місяців арешту;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у виді одного року обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у виді одного року шести місяців обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на два роки.

Покладено на ОСОБА_7 обов`язки відповідно ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вироком ухвалено стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати за проведені експертні дослідження в розмірі 2288,00 грн.

Також цим вироком ухвалене рішення про визначення долі речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом

першої інстанції обставини

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим: у використанні завідомо підробленого документу; у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі; у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно; у незакінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, оскільки він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин.

ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час по АДРЕСА_2 знайшов паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий 06.10.2006 року Голованівським РВ УМВС, який став зберігати при собі. В подальшому, ОСОБА_7 , умисно, з метою використання у власник цілях, з метою подальшого його використання для заволодіння грошовими коштами фінансових установ, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , на другу та третю сторінку паспорту виданого на ім`я ОСОБА_8 вклеїв власні фотокартки, тим самим умисно, незаконно підробив офіційний документ, який видається установою та надає права.

Крім того, ОСОБА_7 , 30.04.2018 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись за місцем реєстрації та проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись злочинним умислом, направленим на повторне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами в сумі 3 000 гривень, належними, ТОВ «Фінансова компанія «Воллєт», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення на свою користь, шляхом обману, використовуючи мережу Інтернет, на сайті товариства «mywallet.net.ua» заповнив заявку № 0041-01 на отримання кредиту в сумі 3 000 гривень, зазначивши при цьому номер кредитної картки, на яку мають бути перераховані кошти та використав завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий 06.10.2006 Голованівським РВ УМВС, до якого заздалегідь вклеїв власні фотокартки, пред`явивши та познайомивши з його змістом працівників ТОВ «ФК «Воллєт» через мережу Інтернет, чим видав його за справжній, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки працівниками ТОВ «ФК «Воллєт» в наданні кредиту було відмовлено.

Крім того, ОСОБА_7 , керуючись злочинним умислом, направленим на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, а саме грошовими коштами, що належать ТОВ «Авентус Україна» (), з метою отримання кредиту у ТОВ «Авентус Україна» в сумі 1 000 гривень, 12.05.2018 р., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи мережу Інтернет, на сайті товариства «https://creditplus.ua» заповнив анкету клієнта, використавши при цьому анкетні дані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія та номер паспорту НОМЕР_1 , виданий 06.10.2006 року Голованівським РВ УМВС, чим ввів в оману працівників даної установи, які перерахували грошові кошти в сумі 1 000 гривень ОСОБА_7 , якими останній в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши ТОВ «Авентус Україна» матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_7 , 16.05.2018 року, об 11 год. 07 хв., знаходячись за місцем реєстрації та проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами, належними ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», з метою отримання кредитної картки даної установи, після активації якої встановлюється сума кредиту від 500 до 100 000 гривень, за допомогою мобільного додатку «monobank» заповнив заявку на отримання кредитної картки, використовуючи при цьому завідомо підроблений документ паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий 06.10.2006 року Голованівським РВ УМВС, до якого заздалегідь вклеїв власні фотокартки, пред`явивши та познайомивши з його змістом працівників ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» через мережу Інтернет, чим видав його за справжній. Після чого, ОСОБА_7 , 22.05.2018 року, о 10 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 42 зустрівся зі спеціалістом з обслуговування клієнтів ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» ОСОБА_9 , підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та надав представнику банку завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий 06.10.2006 року Голованівським РВ УМВС, однак отримати та активувати кредитну картку не зміг, оскільки його злочинні дії були викриті працівниками ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», тобто ОСОБА_7 не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, вважаючи його незаконним прокурор Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 звернулась з апеляційною скаргою, за змістом якої просить вирок Дарницького районного суду від 26 грудня 2018 року скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. ст. 75, 76 КК України. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання: за ч. 1 ст. 358 КК України у виді двох місяців арешту; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді чотирьох місяців арешту; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у виді одного року обмеження волі; за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у виді одного року шести місяців обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Вказані апеляційні вимоги вмотивувала тим, що призначаючи вид та розмір покарання і вирішуючи питання про можливість застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, судом не було належним чином враховано особу винного, неодноразове вчинення ним кримінальних правопорушень після реального відбування покарання, а також невідшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

На думку сторони обвинувачення, суд не довів обґрунтованих підстав щодо можливості виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства.

Зокрема, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що ОСОБА_7 суспільно-корисною працею не займався, характеризується посередньо, раніше судимий за умисні корисливі злочини проти власності, вчинив новий умисний корисливий злочин, що в сукупності з відсутністю постійного офіційного джерела доходів свідчить про неможливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. Крім того, у вироку не зазначено, а отже не встановлено, в чому саме виразилось щире каяття засудженого.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду

До початку розгляду апеляційної скарги по суті, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_6 подав клопотання в порядку ст. 403 КПК України про відмову від апеляційної скарги поданої прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та просив закрити апеляційне провадження за розглядом даної апеляційної скарги.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції не оскаржений.

Відеоконференцзв`язок з Державною установою «Білоцерківська виправна колонія №35» не встановлювався, що дає апеляційному суду підстави розглядати справу у відсутність обвинуваченого.

Мотиви суду

Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 , підлягає закриттю в зв`язку з відмовою від неї прокурора.

Керуючись ст. ст. 336, 403 ч. ч. 1, 2, 405, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року, ухвалений у кримінальному провадженні під №0004584, внесеному 22.05.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, закрити в зв`язку з відмовою від неї прокурора.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 з ю б і н ОСОБА_11 С е м е н ц о в