Справа № 751/6988/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/117/21
Категорія - ч. 1 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04 вересня 2020 року за № 0005142, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2020 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, громадянина України, непрацюючого, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2020 року затверджено угоду про визнання винуватості від 19.10.2020 року по кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005142 від 04.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на три роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 - скасовано.

Звільнено ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.

Зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 03 вересня 2020 року по 29 жовтня 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 03 вересня 2020 року, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, діючи умисно, здійснив напад на ОСОБА_10 , який виразився у нанесенні трьох ударів металевим загостреним предметом (цвях) в ділянку правої руки нижче ліктьового суглобу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колотих ран правого передпліччя, що відповідно до висновку експерта № 481 від 23.09.2020 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто застосував насильство небезпечне для здоров`я особи, що зазнала нападу, після чого відкрито заволодів із правої кишені штанів потерпілого грошовими коштами у сумі 100 гривень, що належать ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині зарахування ОСОБА_8 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 03.09.2020 року по 29.10.2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Виключити з резолютивної частини вироку абзац, яким зараховано останньому у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 03.09.2020 року по 29.10.2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що оскільки вироком суду ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, то зарахування йому у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення є неправильним застосуванням закону, адже він фактично не відбуває покарання у виді позбавлення волі, а зарахування в іспитовий строк строку попереднього ув`язнення ні нормами ст. 72 КК України, ні КВК України не передбачено.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених в ній підстав, думку обвинуваченого та його захисника, які у своїй позиції послались на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_8 і призначення узгодженої сторонами міри покарання, яка не суперечить як загальній частині Кримінального кодексу України, так і відповідає санкції частини 1 статті 187 КК України.

Щодо вимог прокурора про необхідність зміни вироку суду, то ці вимоги не погіршують і водночас не покращують становища сторін, водночас вони не несуть ніякого юридичного чи логічного навантаження і позбавлені взаємозв`язку з нормами загальної та особливої частини Кримінального кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом в строк покарання у разі засудження до позбавлення волі… В даному випадку ОСОБА_8 був засуджений саме до покарання у виді позбавлення волі.

Водночас в жодній нормі КК України не вказано, що таке зарахування не проводиться у разі звільнення від покарання з випробуванням.

У відповідності до п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, в резолютивній частині вироку в обов`язковому порядку повинно бути зазначено про залік досудового тримання під вартою, якщо таке тримання мало місце під час досудового розслідування. В даній справі ОСОБА_8 до ухвалення вироку тримався під вартою.

Вказані норми закону були дотримані судом у повному обсязі, у вироку суду в чітко і недвозначно вказане покарання, до якого засуджений ОСОБА_8 а також та частина покарання, яка вже фактично ним відбута.

Колегія суддів констатує, що ст. 75 КК України не передбачає кримінального покарання, а передбачає умови звільнення від покарання з випробуванням, а ст. 78 КК України передбачає, що звільнення від покарання з випробуванням може бути скасоване і засуджений буде відбувати його реально. В обох нормах закону відсутня вимога щодо не зазначення у вироку зарахування в строк покарання досудового тримання під вартою.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не ґрунтується на законі, а тому в її задоволенні має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409,418, 419, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4