Справа № 135/1043/20
Провадження № 1-кс/135/327/20
У Х В А Л А
іменем України

27.08.2020 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 серпня 2020 року №0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Дізнавач інспектор сектору дізнання Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до Ладижинського міського суду Вінницької області з клопотанням, погодженим прокурором Ладижинського відділу Бершадської місцевої прокуратури у Вінницькій області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000024, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 , постійна перепустка ДТЕК Ладижинської ТЕС №000916, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на транспортний засіб ВАЗ 210700-20.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, частиною 7 ст. 237 КПК України визначено, що при огляді слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, дізнавач інспектор просить накласти арешт на майно, яке було виявлене та вилучене 24.08.2020 у ОСОБА_5 , а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 , постійна перепустка ДТЕК Ладижинської ТЕС №000916, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на транспортний засіб ВАЗ 210700-20.
До клопотання долучені копії матеріалів кримінального провадження, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, а також копія витягу з ЄРДР, які не засвідчені належним чином, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що порядок засвідчення копій документів здійснюється відповідно до вимог Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55. Завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою «Згідно з оригіналом», засвідченою печаткою, дати засвідчення копії. Якщо ж копії матеріалів, які подані, як додатки на підтвердження інформації відображеної у певному клопотанні складаються з кількох аркушів, вони мають бути прошнуровані нитками між собою, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплені підписом уповноваженого працівника, засвідчені відбитком гербової печатки установи, із зазначенням кількості зшитих аркушів.
Так, Верховний Суд у справі № 160/7887/18 указав, що для аналізу цього типу питання слід брати до уваги: правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації; уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджені наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55; Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5; інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти. Серед іншого, відповідно до пункту 8 розділу 10 зазначених Правил, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.
Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у витягу з Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка ураховується слідчим суддею виходячи з норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слідує, що окрему проблему становить подання слідчими та прокурорами разом з клопотанням, в тому числі витягу з ЄРДР, які належним чином або взагалі не засвідчені, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді.
Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, жодна копія документу, яка долучена до матеріалів клопотання не засвідчена належним чином, відповідно до вимог Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, що позбавляє слідчого суддю можливості вважати ці документи належними доказами в розумінні норм КПК України.
Наведені обставини унеможливлюють розгляд слідчим суддею клопотання про арешт майна, оскільки слідчий суддя позбавлений можливості пересвідчитися в ідентичності документів якими дізнавач інспектор підтверджує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, необхідно повернути прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись вимогами ст. ст. 170 - 172, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 24.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - повернути прокурору Ладижинського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя