н/п 1-кп/953/1132/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, вдівця, має неповнолітню дитину: ОСОБА_7 , 2009 р.н. офіційно працевлаштований ФОП Агрофірма « ОСОБА_8 », раніше судимий: 05.08.1998 року Микитівським районним судом м. Горлівки за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 140,ч. 2 ст. 206 КК України (за редакцією 1960 року) до 8 років позбавлення волі, 06.09.2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 149 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 12.09.2013 Центрально-міським районним судом м. Горлівки за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 355 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим була досягнута.

ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів та маючи не погашену судимість за вчинений раніше розбій, а саме: за вироком Микитівського районного суду м. Горлівки від за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 140,ч. 2 ст. 206 КК України (за редакцією 1960 року) та засудженого до 8 років позбавлення волі, та в подальшому будучі неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів та злочинів проти волі, честі та гідності (звільнений з місць позбавлення волі 13.02.2017 за відбуттям покарання), належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.

Так, у червні місяці 2020 року (більш точного часу органом досудового розслідування встановлено не було) ОСОБА_6 , надав у розстрочку в 7 000 грн. ОСОБА_9 ланцюг зі срібла 925о плетіння «Бісмарк» вагою 170 грам, ладанку зі срібла 925о з зображенням «Миколи угодника» вагою 50 грам, наручний годинник ТМ «Сейко» з металевим браслетом, сумку чоловічу ТМ «AoSaiD» з синтетичної тканини, чорного кольору, узгодивши строк погашення розстрочки в один місяць.

ОСОБА_6 , по спливу одного місяця, з дня надання розстрочки ОСОБА_9 , починаючи з липня місяця 2020 року неодноразово звертався до ОСОБА_9 з проханням повернути йому грошові кошти за вищевказане майно, однак останній під різними приводами затягував з оплатою за надане в розстрочку ОСОБА_6 майно.

Тоді, 07 вересня 2020 року близько 12 години 20 хвилин ОСОБА_6 знаходячись біля буд. №86 по вул. Гвардійців Широнінців у м. Харкові, де на вулиці зустрів ОСОБА_9 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на примушення ОСОБА_9 до виконання цивільно-правових зобов`язань, бажаючи примусити його повернути грошові кошти за ланцюг зі срібла, ладанку зі срібла, наручний годинник ТМ «Сейко», сумку чоловічу ТМ «AoSaiD», маючи при собі ніж, який вирішив використати з метою полегшення досягнення результату своїх злочинних дій, дістав вказаний ніж, продемонстрував його потерпілому, поєднуючи свої дії із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, став вимагати у ОСОБА_9 повернути грошові кошти в сумі 7 000 грн.

Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 з метою отримання грошових коштів від ОСОБА_9 за майно надане у розстрочку примусив останнього прямувати до квартири АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_9 . Знаходячись у кабіні ліфта, вищевказаного під`їзду, ОСОБА_6 тримав вищевказаний ніж у правій руці, при цьому, погрожуючи ОСОБА_9 вбивством, примушував останнього, повернути йому грошові кошти в сумі 7 000 грн., при цьому, ОСОБА_9 , реально сприймаючи погрози ОСОБА_6 , побоюючись за своє життя, схопився правою рукою за ніж, який ОСОБА_6 тримав у правій руці, у зв`язку з чим, ОСОБА_9 отримав ушкодження руки, у вигляді порізу долоні правої руки, між великим і вказівним пальцями (ступінь тяжкості тілесних ушкоджень в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 відмовився від проходження судово-медичної експертизи).

Далі, піднявшись на ліфті на дев`ятий поверх, ОСОБА_6 , примушуючи ОСОБА_9 до виконання цивільно-правових зобов`язань відібрав у потерпілого ОСОБА_9 майно, а саме: ланцюг зі срібла 925о плетіння «Бісмарк», вагою 170 грам, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 200 від 16.10.2020 року 7 820 гривень; ладанку зі срібла з зображенням «Миколи угодника» 925о, вагою 50 грам, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 200 від 16.10.2020 року 2 450 гривень; годинник наручний ТМ «Сейко» з металевим браслетом, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 200 від 16.10.2020 року 1 200 гривень; сумку чоловічу ТМ «AoSaiD» з синтетичної тканини, чорного кольору,вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 200 від 16.10.2020 року 100 гривень, з особистим майном ОСОБА_9 , яке не уявляє матеріальної шкоди для потерпілого.
Після чого, ОСОБА_10 покинув місце вчинення злочину, обернув майно на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 11 570 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення , передбаченого ст. 355 ч.2 КК України, тобто - примушування до виконання цівільно-правових зобов`язань, із погрозою вбивства , визнав повністю, щиро розкаявся , та зазначив , що розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, які до нього будуть застосовані в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.

Його захисник ОСОБА_4 також наполягав на затвердженні угоди.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 вважав , що угода підлягає затвердженню.

Прокурор в судовому засіданні також вважав угоду обґрунтованою та просив її затвердити.

Враховуючи, що обвинувачений та потерпілий під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, причому ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та потерпілим була досягнута домовленість про призначення йому покарання за ст. 355 ч.2 КК України у виді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.. 75 КК України, суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, 474 КПК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді, переконався у відсутності підстав зазначених в ст. 474 ч. 7 КПК України.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого , його захисника , думку прокурора та представника потерпілого , кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 355 ч.2 КК України, тобто примушування до виконання ці вільно-правових зобов`язань, із погрозою вбивства. Згідно з положеннями ст. 12 КК України, злочин передбачений ст. 355 ч.2 КК України не відноситься до категорії кримінальних правопорушень тяжких або особливо тяжких, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Міру запобіжного заходу у вигляді застави слід скасувати, а суму застави у сумі 42040 грн 00 коп. слід повернути заставодавцю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК країни, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення , укладену 23.10.2020р. між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 355 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановити випробувальний строк 2 (два) роки. В силу ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази : чоловічі кросівки, які передані на зберігання ОСОБА_6 - залишити в його розпорядженні.

Міру запобіжного заходу у вигляді застави скасувати.

Суму застави в розмірі 42040 грн 00 коп, яка внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області відповідно до ухвали Київського районного суду м.Харкова від 10.09.2020р. (№ 953/14543/20 н/п 1-кс/953/7083/20) за квитанцією № 70-2025к від 06.10.2020р. повернути заставодавцю ОСОБА_11 код платника НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1