У Х В А Л А
Іменем України
05 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, ГСУ ДБР ОСОБА_7 , від 15.06.2020 року, про закриття кримінального провадження № 0000360 від 14.04.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 15.06.2020 року слідчим першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, ГСУ ДБР ОСОБА_7 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000360 від 14.04.2020 року.

Скаржник не погоджується з вказаною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, а тому просить слідчого суддю її скасувати.

Скаржники в судовому засіданні просили слідчого суддю задовольнити скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000360 від 14.04.2020 року.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду. Також слідчий просив проводити розгляд скарги без його участі та направив на адресу суду матеріали кримінального провадження № 0000360 від 14.04.2020 року.

Слідчий суддя, заслухавши думку скаржників, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги та матеріали кримніального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Однак слідчим суддею встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки обставин, про які зазначає заявник у своїй скарзі:

1)Не перевірено та не встановлено обставин/відомостей щодо наявності умислу у діях експерта ОСОБА_8 , не перевірено наявність мотиву та мети надання висновку експерта, зокрема життєвих обставин ОСОБА_8 , наявність неприязних стосунків з учасниками кримінального провадження № 0001206 від 20.07.2016.

2)Не проведено допиту інших осіб яким можуть бути відомі обставини щодо наявності умислу, мотиву, мети у діях ОСОБА_8 : експертів які готували висновок № 31170/31171/19-61/31208/19-35 від 21.11.2019, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; заступника начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції ОСОБА_13 , яким винесено постанову про призначення судової психологічної експертизи від 15.11.2019 у кримінальному провадженні № 0001206 від 20.07.2016 тощо.

3)Не проведено допиту ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Також слідчий суддя вважає необґрунтованим висновок слідчого про відсутність ознак неправдивості висновку № 31170/31171/19-61 /31208/19-35 від 21.11.2019, оскільки наведений обсяг доводів, при наявності у слідчого ОСОБА_7 "сумніву" у достовірності рецензії від 08.01.2020 підготовленої ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , може свідчити лише про недостатність відомостей для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, а факт прийняття оскаржуваної Постанови - про не проведення слідчих/процесуальних дій для перевірки цих обставин.

Крім того, доводи слідчого стосовно того, що начальником Департаменту - начальником управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_16 та старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_17 безпосередньо дії щодо затримання ОСОБА_6 не вчинялися, жодним чином не спростовує факту їх можливої причетності до її затримання і факту вчинення незаконних дій іншими працівниками правоохоронних органів.

Слідчим у постанові не надано належну правову оцінку затримання ОСОБА_6 , зокрема слідчим ОСОБА_7 не наведено відомостей/обставин щодо затримання ОСОБА_6 та спроби їх отримання. Відсутні відомості про допит осіб які безпосередньо затримували ОСОБА_6 та інших осіб, які керували процесом затримання останньої. Не проведено інших слідчих та/чи процесуальних дій які б свідчили про намагання отримати відомості про вчинене кримінальне правопорушення: звернення до слідчого судді для отримання тимчасового доступу до речей та документів, які можуть містити відомості про спілкування осіб, які здійснювали затримання ОСОБА_6 та осіб які керували відповідними діями тощо.

Отже, слідчий суддя вважає зібрані у кримінальному провадженні дані недостатні для висновку про закриття кримінального провадження, оскільки той обсяг інформації, яка наявна у слідчого явно не дає змоги стверджувати ні про наявність, ані про відсутність складу кримінальних правопорушень у діях вказаних осіб.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» заява № 4494/07 від 07 листопада 2013 року у п. 55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельнішим, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

Наведене у сукупності вказує на необґрунтованість постанови слідчого ОСОБА_7 від 15.06.2020 про закриття кримінального провадження № 0000360 та невжиття достатнього обсягу заходів у вигляді проведення необхідних слідчих та/чи процесуальних дій з метою виконання завдань кримінального провадження та встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, ГСУ ДБР ОСОБА_7 , від 15.06.2020 року, про закриття кримінального провадження № 0000360 від 14.04.2020 року є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 110, 303, 306, 307, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, ГСУ ДБР ОСОБА_7 , від 15.06.2020 року, про закриття кримінального провадження № 0000360 від 14.04.2020 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, ГСУ ДБР ОСОБА_7 , від 15.06.2020 року, про закриття кримінального провадження № 0000360 від 14.04.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1