ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/161/20 Номер провадження 11-кп/814/749/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженій вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.09.2019 за ст. 395, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, відмовлено у задоволенні клопотання про перерахунок строку покарання.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.09.2019 року строк відбуття покарання ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України визначено обчислювати з моменту фактичного затримання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 року з 26.10.2018 року, зараховано строк перебування під вартою в установі попереднього ув`язнення з моменту залишення її в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить переглянути в апеляційному порядку ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2020 року та зарахувати їй строк з 27.09.2018 по 04.10.2019 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції засуджена ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав у ній наведених.

Прокурор заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим та просила залишити його без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Районний суд вказаних вимог закону дотримався.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що до Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання засудженої ОСОБА_7 про зарахування їй судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 26.10.2018 по 04.10.2019, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі на підставі Закону № 838-УІІІ.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженої, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.09.2019, яким її засуджено за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на 5 місяців, відповідно до ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком у виді арешту, більш суворим покаранням, призначеним 25.04.2019 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 127 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Даним вироком також визначено обчислювати строк відбування покарання ОСОБА_7 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, з моменту фактичного затримання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 з 26.10.2018.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження за ст. 395 КК України в Московському районному суді м. Харкова з моменту залишення її в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17 провадження №13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання):

-якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII);

-якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України);

-таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі;

-якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається;

-якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Так, за вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.09.2019 ОСОБА_7 засуджена за вчинення злочину в період з 13.02.2018 по 25.10.2018, а за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 ОСОБА_7 засуджена за вчинення злочину 15.10.2018.

Отже ОСОБА_7 злочини, за які вона визнана винуватою та до неї застосовувався запобіжний захід, були вчинені після 21.06.2017 року, та в такому випадку під час зарахування їй попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

З огляду на це, вимоги ОСОБА_7 про застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. ЗУ від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ) є безпідставними та необґрунтованими.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання засудженої законним та належним чином вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4