Ухвала

23 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 199/8951/19
провадження № 51 - 6190 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2, ч. 6 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте захисник подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є:1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК.)
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Однак, всупереч вищевказаному, захисник, подавши касаційну скаргу як на вирок місцевого суду так і на ухвалу апеляційного суду, посилаючись на допущені судом першої інстанції істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, як на підставу для скасування вироку та ухвали, доводів на обґрунтування зазначеної позиції, із врахуванням положень статей 412, 413 КПК не наводить.
Крім того, доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_4 зводяться до її посилань на неповноту судового розгляду ( ст.410 КПК), незгоду з наданою судами оцінкою доказам та по суті до заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження (ст. 411 КПК), що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Стверджуючи про порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК, захисник не зазначила, які саме доводи її апеляційної скарги не перевірив цей суд та на які з них не надав відповіді.
Всупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги не долучено копій її додатків (копій судових рішень) у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3