КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» матеріали контрольного судового провадження у кримінальному провадженні № 0011688 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 2 листопада 2020 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 2 листопада 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення ухвали, до 31 грудня 2020 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, прийняти судове рішення, яким обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтуванні апеляційних вимог захисник зазначає про те, що ОСОБА_5 перебуває під вартою з серпня 2019 року. Незалежно від волі обвинуваченого ОСОБА_5 та його належної процесуальної поведінки в суді першої інстанції затягується тривалість судового розгляду, за весь час судового розгляду допитали тільки двох свідків.Справа на розгляді в суді першої інстанції перебуває з жовтня 2019 року. В судових засіданнях переважно вирішується лише процесуальні питання про продовження строку тримання під вартою.
Апелянт вказує на те, що у суду першої інстанції відсутні будь-які обставини вважати підозру обґрунтованою і вагомими докази причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до інкримінуємого йому злочину за ч. З ст.186 КК України.
Також сторона захисту акцентує увагу на тому, що оскаржувана ухвала місцевого суду від 2 листопада 2020 року взагалі не містить чіткого викладу фактичних обставин, які б свідчили про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують таке тривале тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , майже більше року. Суд першої інстанції не навів підстав для продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою та не зазначив причини, які унеможливлюють застосування до обвинуваченого альтернативного більш м`якого запобіжного заходу - домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали контрольного судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до матеріалів контрольного судового провадження у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0011688 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 186 КК України.

Згідно з перебігом судового засідання, зафіксованому на технічному носії інформації, у судовому засіданні головуючим в порядку ст. 331 КПК України поставлено на обговорення питання про доцільність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
Прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, покарання, яке може бути призначено обвинуваченому за вчинений злочин, є безальтернативним - тільки позбавлення волі на тривалий строк, те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий і знову вчинив тяжкий злочин, і вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, ризик переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Захисник заперечував проти продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що з серпня 2019 року проводиться розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 . Протягом цього часу допитані тільки два працівники поліції. Інші свідки та потерпілі не допитані. Прокурором наявність ризиків не доведена. У обвинуваченого є місце проживання, двоє неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність сталих зв`язків, а тому відсутні будь-яки ризики, на які посилається прокурор, у зв`язку з чим вважає вважав можливим змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений підтримав думку захисника.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 2 листопада 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення ухвали, до 31 грудня 2020 року.
Ухвала обгрунтована тим, що судом враховано, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у зазначеному кримінальному правопорушенні, у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років без можливості призначення інших видів покарання, розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином.
На переконання місцевого суду, зазначені обставини в їх сукупності обумовлюють наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення.
Окрім того, враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд дійшов висновку про неможливість визначення розміру застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства щодо потерпілих.

З таким висновком суду погоджується й колегія суддів.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до матеріалів контрольного провадження питання продовження строку тримання обвинуваченого під вартою вирішено на стадії судового розгляду кримінального провадження, а, відтак, обґрунтованість висунутого обвинувачення на даний час перевіряється судом першої інстанції шляхом дослідження доказів, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, та яким за результатами судового розгляду суд надає оцінку, як кожному окремо, так і в сукупності, в нарадчій кімнаті шляхом ухвалення остаточного рішення у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винуватості обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не беручи до уваги виключно саму по собі тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому в разі визнання його винуватим, з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого, дійшов висновку, що на цей час ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились настільки, щоб зробити висновок, що інші запобіжні заходи забезпечать належну поведінку обвинуваченого під час розгляду справи та виконання відповідних обов`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судового розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК Українитримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно з даними, які містяться у матеріалах контрольного провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що будучи раніше судимим, 6 вересня 2017 року за попередньою змовою з іншими особами із погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів та санкція якого передбачає позбавлення волі від 4 до 8 років. Окрім того, згідно з наявними у контрольному провадженні відомостями, обвинувачений не працює, а, отже, не має постійного джерела прибутку.

Вказані обставини, а також дані про особу обвинуваченого, наявні у матеріалах контрольного судового провадження, свідчать про наявність, у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, обґрунтованих ризиків вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, а також переховування обвинуваченого від суду.

За наявності встановлених ризиків, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі, враховуючи стадію судового розгляду, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки відсутні підставі вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, що спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність при вирішення питання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Окрім того, на переконання колегії суддів, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, встановлених судом ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд мав право не визначати розмір застави.

Що стосується доводів сторони захисту про відсутність вагомих доказів участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, то вказані обставини не можуть бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції при перегляді на предмет законності ухвали суду першої інстанції про доцільність перебування під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Відповідно до вимог ст.368 КПК Українипитання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, мають вирішуватися судом за результатами розгляду кримінального провадження при ухваленні вироку.

Одночасно колегія суддів приймає до уваги надану під час апеляційного розгляду захисником довідку про стан здоров`я обвинуваченого, відповідно до якої у ОСОБА_5 встановлено хронічні тяжкі захворювання. Разом з тим, наявність вказаних захворювань у обвинуваченого жодним чином не знижує наявність встановлених судом першої інстанції ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а, окрім того, колегією суддів враховується, що згідно з відомостями, викладеними у цій же довідці, обвинувачений категорично відмовляється від прийому лікарських засобів, і будь-які дані, що за станом здоров`я обвинувачений не може перебувати в місцях тримання під вартою, відсутні.

За сукупності обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим підстави для скасування ухвали суду відсутні, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 2 листопада 2020 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 31 грудня 2020 року, - залишити без зміни, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3