Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/763/20
провадження № 1-кс/624/185/20
У Х В А Л А
Іменем України
смт. Кегичівка 29 жовтня 2020 року
Слідчий суддя Кегичівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000184 від 26 жовтня 2020 року за ч.1 ст.246 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася до суду з клопотанням, в обґрунтування якого вказала, що у провадженні СВ Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000184, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 жовтня 2020 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246 КК України.
Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Кегичівським відділом Первомайської місцевої прокуратури Харківської області.
Так, 26 жовтня 2020 року о 12 год 53 хв до чергової частини Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області надійшло усне повідомлення по телефону від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 про те, що 26 жовтня 2020 року близько 12 год 52 хв ним було виявлено факт незаконної порубки лісосмуги невстановленими чоловіками поблизу с. Краснянське Кегичівського району Харківської області.
Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, внесено відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України від 26 жовтня 2020 року за №0000184.
Попередня правова кваліфікація визначена за ч.1 ст.246 КК України.
Під час огляду місця події від 26 жовтня 2020 року в лісосмузі, що розташована на відстані близько 1 км від вул. Садова, с. Краснянське Кегичівського району Харківської області в сторону с. Максимівка Сахновщинського району Харківської області виявлено автомобіль УАЗ 3303 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1992 року випуску, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 .
Даний автомобіль був під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 . Біля даного автомобіля виявлено свіжо спиляне дерево породи ясен.
В даному автомобілі, в кабіні, виявлено дві одинакові бензопили марки Craft TEC-7007.
Вищевказаний автомобіль та дві одинакові бензопили марки Craft TEC-7007 було в присутності понятих вилучено, та переміщено до кімнати зберігання речових доказів та майданчик тимчасово вилученого та заарештованого майна Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області.
26 жовтня 2020 року постановою слідчого дані речі було визнано речовими доказами та направлено на зберігання до Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківські області.
На підставі ст.167, 168 КПК України вказане майно є тимчасово вилученим майном.
Для забезпечення мети досудового розслідування, встановлення істини у кримінальному провадженні, здобуття фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають суттєве значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, виникла необхідність накласти арешт на: автомобіль УАЗ 3303 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1992 року випуску, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 та дві одинакові бензопили марки Craft TEC-7007.
Прокурор просить клопотання задовольнити та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль УАЗ 3303 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1992 року випуску, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 та дві одинакові бензопили марки Craft TEC-7007, власником яких є ОСОБА_6 , 25 квітня 1978 року, мешканець: АДРЕСА_3 .
Крім того, у випадку задоволення клопотання про арешт прокурор просить суд визначити місцем зберігання вище вказаних речей Кегичівське відділення поліції Сахновщинського відділення поліції ГУ НП в Харківській області.
Прокурор в судове засідання не з`явилася, в клопотанні просила провести розгляд без її участі.
Власник майна, теж у судове засідання не з`явився, його позиція не відома.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, не проводилось.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету, відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу(ч. 1ст. 173 КПК України).
Як встановлено під час розгляду клопотання, у провадженні СВ Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000184, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 жовтня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Так, 26 жовтня 2020 року виявлено факт незаконної порубки лісосмуги поблизу с. Краснянське Кегичівського району Харківської області.
Відомості кримінальне про правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, внесено відповідно до вимог ч. ч.1, 4 ст. 214 КПК України від 26 жовтня 2020 року за №0000184. Попередня правова кваліфікація визначена за ч.1 ст.246 КК України.
Під час огляду місця події від 26 жовтня 2020 року в лісосмузі, що розташована на відстані близько 1 км від вул. Садова, с. Краснянське Кегичівського району Харківської області в сторону с. Максимівка Сахновщинського району Харківської області виявлено автомобіль УАЗ 3303 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1992 року випуску, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 .
Даний автомобіль був під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_3 . Біля даного автомобіля виявлено свіжо спиляне дерево породи ясен.
В даному автомобілі, в кабіні виявлено дві одинакові бензопили марки Craft TEC-7007.
Вищевказаний автомобіль та дві одинакові бензопили марки Craft TEC-7007 було в присутності понятих вилучено, та переміщено до кімнати зберігання речових доказів та майданчик тимчасово вилученого та заарештованого майна Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області.
26 жовтня 2020 року постановою слідчого дані речі було визнано речовими доказами та направлено на зберігання до Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківські області.
Досліджуючи правові підстави арешту майна чи відмови в арешті слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України), який в своїх рішеннях у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (п.175) та у справі «Луканов проти Болгарії» (1997р.) зазначив, що слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю результатами інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
ЄСПЛ в своїх рішеннях визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року).
Згідно положень статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2 ч. 3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.
Приймаючи до уваги вище викладене та загальні засади кримінального провадження, то слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність підстав про задоволення клопотання прокурора про арешт майна, оскільки воно не містить належного обґрунтування для цього, отже підстави для арешту вказаного майна відсутні та прокурором не наведено доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підставу для втручання у права особи, а саме щодо позбавлення або обмеження права власності.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі Смирнов проти Росії було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього майна або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,7,107,132,98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000184 від 26 жовтня 2020 року за ч.1 ст.246 КК України відмовити.
Зобов`язати прокурора Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 передати автомобіль УАЗ 3303 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1992 року випуску та дві одинакові бензопили марки Craft TEC-7007 законному володільцю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1