Справа № 206/4236/20
Провадження № 1-кс/206/379/20
У Х В А Л А

29.09.2020року в залі суду в м. Дніпрі слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 05.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

за участю

дізнавача ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

28 вересня 2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з даним клопотанням звернувся начальник СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано тим, що 05.09.2020 до ЧЧ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт про те, що під час патрулювання прилеглої території був зупинений транспортний засіб TOYOTA RAV 4, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду автомобіля було виявлено підробку номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу шляхом їх знищення механічним способом ( НОМЕР_2 ).

05.09.2020 слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , проведено огляд місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Томська, 192, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль TOYOTA RAV 4, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та поміщений на території Самарського ВП ДВП ГУНП за адресою: м. Дніпро вул. Гаванська 4.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб TOYOTA RAV 4, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення досудового розслідування виникає необхідність у проведенні експертизи з метою перевірки чи вносилися зміни в ідентифікаційний номер транспортного засобу, для дослідження експерту необхідно надати вказаний транспортний засіб.

На підставі викладеного просить суд накласти арешт на автомобіль «TOYOTA RAV 4» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував гр.. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний автомобіль залишити на зберіганні на Території Самарського ВП ДВП ГУНП за адресою: м. Дніпро, вул.. Гаванська 4.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_4 просила відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, також пояснив, що клопотання подано без додержання вимог чинного законодавства тобто з відповідними порушеннями. Повідомив суду, що вказаний транспортний засіб було повернуто володільцю.

Вислухавши пояснення дізнавача та думку прокурора, дослідивши подані матеріали в їх сукупності, вважаю, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.09.2020 за номером кримінального провадження №000106, вбачається, що 05.09.2020 до ЧЧ Самарського ВП ДВП ГУНП надійшов рапорт від УПП про те, що під час патрулювання прилеглої території був зупинений транспортний засіб TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду автомобіля було виявлено підробку номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу шляхом його знищення механічним способом ( НОМЕР_2 ).

05.09.2020 слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , проведено огляд місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Томська, 192, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль TOYOTA RAV 4, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови від 07.09.2020 року, вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та поміщений на території Самарського ВП ДВП ГУНП за адресою: м. Дніпро вул. Гаванська 4.

Згідно конверту «Нової пошти» вбачається, що клопотання про арешт майна було подано до служби доставки лише 25.09.202 року.

Так, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до абзацу 2 п. 4 ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання про арешт майна також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Також ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З вивчених письмових матеріалів долучених до клопотання про арешт майна, слідчим суддею було встановлено, що начальником СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_3 було порушено вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме подано клопотання з пропуском строку його подачі.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб та умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи думку дізнавача та прокурора, які не підтримали вказане клопотання та бажали щоб судом було відмовлено в задоволенні в казаного клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-175, 307, 369, 370-376 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні начальника СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 05.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1