справа № 208/8618/19
№ провадження 1-кп/208/414/20
ВИРОК
Іменем України

16 листопада 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0002177 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, реєстрація: АДРЕСА_1 , на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2006 та 2016 року народження, не працюючий, місце мешкання: АДРЕСА_2 , раніше судимого Заводським райсудом м. Дніпродзержинська 08.08.2019 року за ст. 186 ч.3, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за умисний корисливий злочин, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знов вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

20.10.2019 року, приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_8 , в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, дочекавшись, поки ОСОБА_9 піде з квартири та не буде спостерігати за його діями, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав телевізор «Samsung», модель UE32EH4030, вартістю 4 683,33 грн., котрий належить ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд тим самим завдавши потерпілій майнової шкоди на зазначену суму.

12.11.2019 року, приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_7 знаходячись за місцем мешкання раніше знайомої потерпілої ОСОБА_10 , в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 , побачив в однієї з кімнат, на тумбочці, мобільний телефон «Honor» 9 Lite», модель: LLD-L31 (ІМЕI: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 дочекавшись поки ОСОБА_10 піде відпочивати та не буде спостерігати за його діями, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав зазначений мобільний телефон, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду в сумі 3 166,67 гривень.

02.07.2020 року, у період часу з 11.00 години до 11.30 години, ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі своєї матері ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу останньої, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю вдома матері, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав телевізор «TV LCD 32 Samsung UE32EH4030» вартістю 3 346,66 грн., після чого залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів при вищезазначених обставинах визнав повністю та пояснив суду, що дійсно 20.10.2019 року та 02.07.2020 року, скориставшись відсутністю вдома матері, ОСОБА_8 , з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , двічі викрадав телевізор належний потерпілій. Мета вчинення злочину була корислива, його терміново було необхідні гроші для сплати аліментів на утримання своєї дитини. Після отримання заробітної плати хотів викупити телевізор з ломбарду. 12.11.2019 року, в обідній час, знаходився в квартирі раніше знайомої ОСОБА_11 , що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Юлія пішла відпочивати, її син також залишив квартиру. Скориставшись цим, він таємно викрав мобільний телефон потерпілої, після чого залишив квартиру. Мета вчинення злочину була корислива. У подальшому цей телефон викрали вже в нього. Після встановлення місцезнаходження телефону в ломбарді, допомагав його викупити.

Визнаючи вину повністю, цивільний позов ОСОБА_12 він визнає частково, у сумі яку потерпіла витратила з її слів на його викуп. Сам телефон повернуто володільцю.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_7 раніше знайома. До вчиненої крадіжки відносини були дружніми. 12.11.2019 року, разом з сином знаходилась вдома, в квартирі що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Їй подзвонив обвинувачений та попросився у гості. Вона не заперечувала. По приходу ОСОБА_7 , деякий час спілкувались, після чого вона пішла відпочивати, так як їй було на роботу в нічну зміну. Прокинувшись, побачила що вдома нема ні сина ні ОСОБА_7 . Виявила відсутність мобільного телефону, банківських карток, які знаходились в гаманці. У подальшому звернулась до поліції з відповідною заявою. Мобівльний телефон з ломбарду викупила самостійно за 800 гривень. З її кредитної картки знято близько 21 000 гривень та вона щомісяця платить відсотки за його використання. Сам е цим і обумовлений її позов у сумі 30 000 гривень. Обвинуваченого просить покарати на розсуд суду.

Окрім повного визнання ОСОБА_7 своєї вини, вона знайшла своє повне підтвердження та доводиться наступними доказами, які були предметом дослідження у судовому засіданні:

За фактом таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 :

- витягом з ЄРДР від 21.11.2019 року з правовою кваліфікацією ст. 185 ч.2 КК України з фабулою, що 12.11.2019 року, приблизно о 14 годині буймістренко, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_5 , таємно викрав майно, що належить ОСОБА_10 (т. 4 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_13 з вищезазначеними обставинами (т.4 а.с. 9);

- протоколом огляду місця події, яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину, в квартирі АДРЕСА_4 , фото таблицею до слідчої дії (т.4 а.с. 11-14);

- ксерокопією документів на викрадений мобільний телефон (т.4 а.с. 20);

- висновком товарознавчої експертизи яким визначена вартість викраденого мобільного телефону у сумі 3 166, 67 гривень (т.4 а.с. 31-36);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання згідно якого потерпіла ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка перебувала у неї 12.11.2019 року вдома за адресою: АДРЕСА_4 , після уходу якого зникло належне їй майно (т.4 а.с.37-39);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка перебувала в гостях у матері ОСОБА_16 12.11.2019 року за адресою: АДРЕСА_4 (т.4 а.с.40-42);

- протоколом огляду мобільного телефону наданого ОСОБА_7 , яким зафіксовані його індивідуальні ознаки, фото таблицею, зазначеним речовим доказом по справі (т.4 а.с. 44-46);

За фактом вчинення двох крадіжок у матері потерпілої ОСОБА_8 , обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень, обставини їх скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості по епізодом крадіжок майна потерпілої ОСОБА_9 , позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом обвинуваченого, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на відповідному досліджені обставин справи, обсяг дослідження яких встановлено, суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії у скоєнні кримінальних правопорушень вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Пояснення потерпілої щодо викрадення в неї ОСОБА_7 банківських карток, викрадення з них грошей у сумі приблизно 21 000 гривень, в судовому засіданні не були предметом розгляду, так як відповідно до ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання своєї вини, щире каяття, відшкодування завданої злочином шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєних ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав, враховує обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують. З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, позиції державного обвинувачення та потерпілої щодо виду та міри покарання ОСОБА_7 , суд вважає, що з урахуванням вчинення останнім нових умисних злочинів під час відбуття покарання з випробуванням, його подальше перевиховання та виправлення можливо тільки шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Розглядаючи цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_10 , суд враховує, що викрадення обвинуваченим банківських карток та подальше викрадення з них грошей, не є предметом розгляду у наявній кримінальній справі.

В судовому засіданні потерпіла заявила, що на викуп мобільного телефону з під застави нею витрачено 800 гривень власних коштів, і на думку суду саме зазначена сума підлягає відшкодуванню як матеріальна шкода заподіяна злочином. При вирішенні цього питання судом також враховується визнання обвинуваченим ОСОБА_7 цивільного позову потерпілої в цій частині.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати по проведенню експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України, до призначеного покарання, частково, у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 08.08.2019 року, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного судом ОСОБА_4 покарання, рахувати з 16.07.2020 року.

Речові докази по справі мобільний телефон, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_10 , телевізор, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , знявши арешт залишити у повному користуванні володільців.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково, стягнувши на її користь з засудженого ОСОБА_4 у якості відшкодування матеріальної шкоди 800 гривень.

В іншій частині, позов потерпілої ОСОБА_10 залишити без розгляду.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 1 935.64 гривні.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної чинності, залишити тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через райсуд, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1