УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.07.2020 у кримінальному провадженні № 0000932 від 16.08.2019,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.07.2020 у кримінальному провадженні № 0000932 від 16.08.2019.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що У провадженні слідчого СУ Головного управління Національної поліції в м. Києві капітана поліції ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000932 від 16.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України (надалі КК України).

29.02.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України), та 01.03.2020 року повідомлено про підозру, у межах кримінального провадження відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000932 від 16.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, у вчиненні злочинів передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.

29 лютого 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 постановив рішення, яким клопотання старшого слідчого Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000932 від 16.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про проведення обшуку задовільнив частково.

Надав дозвіл старшому слідчому слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , а також іншим слідчим слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні, на проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , з метою виявлення та вилучення речей і документів, які мають доказове значення в даному кримінальному провадженні, а саме: наркотичних засобів та психотропних речовин, у тому числі психотропної речовини амфетамін, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP ( 1- фненіл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), особливо небезпечної психотропної речовини 3, 4 метилендіоксиметамфетаміну (МДМА), їх аналогів та прекурсорів, лабораторного приладдя та чорнових записів, пов`язаних із виготовленням наркотичних засобів і психотропних речовин.

Разом з тим, у клопотанні слідчий просив надати дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення речей і документів, які мають доказове значення в даному кримінальному провадженні, а саме: терміналів мобільного зв`язку, комп`ютерної техніки, записів щодо здійснення поштових відправлень та банківських рахунків, на які здійснюється переказ грошових коштів отриманих від незаконного обороту наркотичних засобів та психотропних речовин, що є неконкретними поняттями, не містить ідентифікуючих даних, а тому клопотання в даній частині є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

21 лютого 2020 року заступник начальника відділу СУ ГУНП у м. Києві капітан поліції ОСОБА_9 , постановила рішення у формі постанови про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000932 від 16.08.2019 року та постановила змінити склад групи слідчих та створити нову групу слідчих у вказаному кримінальному провадженні, до складу якої включити наступних слідчих: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 . Старшим групи призначити старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві капітана поліції ОСОБА_7 , якому доручити керувати діями інших слідчих.

Окрім цього, з наданих стороні захисту витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000932 від 16.08.2019 року, слідчі, які здійснюють кримінальне провадження:

1. Витяг від 04.06.2020 року: ОСОБА_29 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_30 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_9 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 .

2. Витяг від 07.08.2020 року: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_30 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_36 , ОСОБА_32 , ОСОБА_9 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_37 , ОСОБА_29 .

Так, 01.03.2020 року у період часу з 00 год. 30 хв. до 03 год.39 хв. старший слідчий СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_38 , в межах кримінального провадження № 0000932 від 16.08.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.02.2020 року (справа № 761/6712/20), за участю підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката ОСОБА_39 , заступника начальника другого міжрайонного відділу УПН ГУНП у місті Києві ОСОБА_40 за участю інших осіб та в присутності понятих, із використанням цифрової відеокамери Panasonik HC-V260 з карткою micro SD 32 Gb Apacer, пред`явивши ухвалу слідчого судді, провів обшук квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведеного обшуку було виявлено та вилучено: ноутбук «Asus X402С» s/n D5N0CX54863922A з блоком живлення до нього; ноутбук «НР M6-1152EP» s/n CND2440ZN4 з блоком живлення до нього; системний блок персонального комп`ютера «Jmpression» із відео картою «Sapphire»; металевий каркас в якому знаходиться материнська плата «ASR», два блоки живлення та шість відео карт «Sapphire», жорсткий диск; металевий каркас в якому знаходяться материнська плата, два блока живлення, пять відео карт «MSN» та жорсткий диск; металевий каркас в якому знаходиться материнська плата, два блоки живлення, чотири відео карти «Asus» та жорсткий диск; металевий каркас в якому знаходиться материнська плата «ASR», два блоки живлення, п`ять відео карт «Sapphire» та жорсткий диск; флеш-накопичувач золотистого кольору та флеш накопичувач «Transeend JFV30/2Gb»; банківська карта «Приватбанк» номер НОМЕР_1 ; грошові кошти на загальну суму 22 500 гривень, а саме: 29 купюр номіналом по 500 гривень та 40 купюр номіналом по 200 гривень

Піс час складання протоколу обшуку, ОСОБА_4 зауважив про те, що вилучення грошових коштів та комп`ютерної техніки є не законним, оскільки на вказане не надавався дозвіл слідчого судді.

Згідно з протоколом, вилучені предмети направлено на зберігання до СУ ГУНП у місті Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений , зокрема: визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Пунктами першим та другим ч. 2 ст. 40 КПК України встановлено, що слідчий уповноважений - починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до постанови про призначення групи слідчих від 21 лютого 2020 року та витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000932 від 16.08.2019 року від 04.06.2020 та 07.08.2020 року старший слідчий СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_38 , не уповноважений керівником органу досудового розслідування здійснювати досудове розслідування кримінального провадження, та тим більше не входить до складу слідчої групи, якою призначено здійснювати досудове розслідування кримінального провадження № 0000932.

А відтак, проведений обшук 01.03.2020 року у період часу з 00 год. 30 хв. до 03 год.39 хв. старшим слідчим СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_41 , в межах кримінального провадження № 0000932 від 16.08.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.02.2020 року (справа № 761/6712/20) є таким, що проведений з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Правову основу діяльності поліції, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» в редакції від 03.07.2020 року становлять - Конституція України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цей та інші закони України, акти Президента України та постанови Верховної Ради України, прийняті відповідно до Конституції та законів України, акти Кабінету Міністрів України, а також видані відповідно до них акти Міністерства внутрішніх справ України, інші нормативно-правові акти.

Положенням про слідчі підрозділи Національної поліції України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.07.2017 № 570 зареєстровано в міністерстві юстиції України 27 липня 2017 р. за № 918/30786, встановлено, що правову основу діяльності слідчих підрозділів становлять Конституція України, Кримінальний кодекс України (далі - КК України), Кримінальний процесуальний кодекс України (далі - КПК України) та інші нормативно-правові акти з питань досудового розслідування.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Статтею 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України; кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України; зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 міжвідомчого наказу ГПУ, МВС України, ДПА України, СБ України, ВС України, ДСА України від 27.08.2010N 51/401/649/471/23/125 «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», у протоколі обшуку перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючі ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений. Про вилучення майна, на яке для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації накладено арешт, складається окремий протокол, у порядку, передбаченому чинним кримінально-процесуальним законодавством. При цьому все майно, яке вилучається (описується), також має бути перераховане із зазначенням вищевказаних відмінних індивідуалізуючих ознак кожного предмету.

Відповідно до положень ст. 9 вказаного Наказу всі вилучені предмети, цінності і документи пред`являються понятим та іншим учасникам слідчої дії. У необхідних випадках зазначені об`єкти упаковуються для уникнення їх пошкодження, неконтрольованого доступу до них та забезпечення зберігання слідів (мікрослідів), які є на них, з доданням бірок, посвідчених відповідними написами і підписами особи, у якої вилучено речі, понятих, слідчого, працівника органу дізнання, прокурора, працівника апарату суду, які скріплюються печаткою відповідного органу, про що зазначається в протоколі.

Якщо протокол з описом предметів і цінностей, які вилучаються, з якихось причин на місці скласти неможливо (наприклад, у зв`язку з їх значною кількістю), вони упаковуються і опечатуються з доданням бірок з написами, які засвідчують вищеназвані особи. Подальший огляд і опис проводиться за місцем дізнання, досудового слідства в присутності понятих (бажано тих самих), що брали участь у їх вилученні, з відображенням у протоколі цілісності печаток та засвідчених підписами написів на упаковці, в яку були поміщені вилучені об`єкти. Якщо до огляду вилучених предметів і цінностей виявиться можливим залучити тих же понятих, які були присутні і при вилученні, то вони повинні засвідчити, що провадиться огляд та опис цих самих об`єктів, що були раніше вилучені.

Виходячи з наведеного, протокол обшуку, складений старшим слідчим СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_42 від 01.03.2020, не містить відомостей про докладний опис виявлених та вилучених предметів, окрім цього не зазначено їх упакування. Більш того, відсутні відомості про причини з яких неможливо детально оглянути вилучені предмети.

Узагальненнями Судової практики Верховного суду «Щодо вирішення питання про речові докази, передачу в дохід держави грошей, валюти, цінностей, іншого нажитого злочинним шляхом майна або такого, що було об`єктом злочинних дій» від 17.03.2010 року встановлено, що вилучення предметів, на яких містяться сліди злочину, без зазначення місця їх виявлення, детального опису вилучених предметів, опечатування тощо, - тягне визнання доказів недопустимими.

Окрім цього, суд встановив, що речові докази після того, як вони будуть уважно оглянуті, по можливості сфотографовані, повинні бути докладно описані в протоколі огляду і приєднані до справи постановою особи, яка провадить дізнання, слідчого, прокурора або ухвалою суду.

Частиною першою ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини першої ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, а саме слідча дія: обшук квартири № 307 від 01.03.2020 року за адресою: м. Київ, проспект Маяковського, 52 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 № 761/6712/20 від 29 лютого 2020 року, проведений не уповноваженою особою органу досудового розслідування, а саме - старшим слідчим СУ ГУНП в місті Києві ОСОБА_42 01.03.2020 року.

Окрім цього, слідчим вилучено, всупереч рішенню суду, предмети у відшуканні яких ініціатору клопотання про проведення обшуку було відмовлено, а відтак, вилучені речі, під час обшуку вважаються тимчасово вилученим майном.

У клопотанні адвокат зазначає, що протокол обшуку від 01.03.2020 року, що проведений не уповноваженою особою за адресою: АДРЕСА_1 , не містить відомостей про те, звідки вилучалися предмети, їх докладного опису, опечатування, вилучено предмети, на які дозвіл не надавався слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , та більш того вилучені предмети, не відповідають меті заходу забезпечення кримінального провадження.

Однак, 17 березня 2020 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_43 , з порушенням строку розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, постановив рішення, яким клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку квартири, за адресою: АДРЕСА_1 задовольнив.

Окрім цього, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_44 порушено вимоги положень ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме - ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

У зв`язку з чим, ініціатор клопотання вважає, що арешт накладено не обґрунтовано та просить його скасувати.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити та на обґрунтування підстав його задоволення надала картку про рух кримінального провадження, згідно якої, на її думку, не вбачається, що слідчий ОСОБА_45 був уповноваженим слідчим під час обшуку .

Слідчий за викликом в судове засідання не з`явився та надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій зазначив, що проти клопотання про скасування арешту заперечує.

Слідчий суддя, вислухавши адвоката, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, а також матеріали клопотання про арешт майна, дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.03.2020 накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 з метою збереження речових доказів, оскільки вилучене майно підпадає під ознаки, визначені статтею 98 КПК України та постановою слідчого визнано речовими доказами, враховуючи його значення для кримінального провадження в рамках якого проводиться досудове розслідування.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що арештоване майно є доказом злочину, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Щодо доводів адвоката про відсутність повноважень у слідчого ОСОБА_46 , то вказані аргументи спростовуються наданою адвокатом карткою про рух кримінального провадження, згідно якої слідує, що слідчий ОСОБА_45 був включений до групи слідчих у кримінальному провадженні 0000932 від 16.08.2019 ще 29.02.2020, та, згідно рядка № 54, слідчий ОСОБА_45 був в числі попередніх слідчих, тобто станом на 01.03.2020 він мав повноваження на здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст.170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Посилання адвоката ОСОБА_3 на те, що арешт є незаконним, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлену обґрунтованість накладення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна, виходячи з положень статті 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.07.2020 у кримінальному провадженні № 0000932 від 16.08.2019 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1