Справа № 646/3390/20
№ провадження 1-кп/646/728/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.09.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні у залі місцевого суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26 вересня 2013 року за № 0001134 за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 149 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, за змістом якого ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149 Кримінального кодексу України, розгляд якого не завершений.

Відносно обвинуваченої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого збігає.

Прокурор звернулась до суду з письмовим клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, з посиланням на те, що встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжуються до тепер.

Обвинувачена та її захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши прокурора, обвинувачену і її захисника, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 149 КК України, які у відповідності до положень статті 12 КК України є особливо тяжкими злочинами.

Що стосується особистої ситуації ОСОБА_7 , то вона раніше не судима, не працює, не має: родини, постійного місця проживання, постійних офіційних джерел доходу, протягом тривалого часу проживала за межами України, у зв`язку з чим була оголошена у міжнародний розшук за обліками Генерального секретаріату Інтерполу.

За вищенаведених обставин суд вважає наявними ризики: переховування обвинуваченої від суду та можливості вчинення нею нового злочину.

Суд повністю не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченої, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам можливості її переховування від суду або вчинити новий злочин.

Суд не приймає позицію обвинуваченої і захисника про те, що на їх переконання стороною обвинувачення не надано прямих доказів винуватості ОСОБА_7 .

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення Лабіта проти Італії, згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд, враховуючи дані особи обвинуваченої, вважає, що наявні підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість вчиненого та відповідно, можливість ухилення від явки до суду з метою уникнення покарання.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 140-143, 314-316, 327 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27, продовжити на 60 днів по 05 листопада 2020 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3