233 Справа № 233/214/20
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Костянтинівського МРВ
ДУ «Центр пробації» в Донецькій області ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка подання Костянтинівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про приведення вироку суду у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII стосовно:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка, Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працездатного, який не працює та не навчається, має інвалідність 3ої групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, -
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника Костянтинівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області ОСОБА_6 звернулась до суду з поданням про приведення вироку суду у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII) стосовно ОСОБА_5 засудженого 24 січня 2020 року вказуючи, що вирок набув законної сили 25 лютого 2020 року, прийнятий до виконання 25 лютого 2020 року.

01 липня 2020 року набув чинності Закон № 2617-VIIІ, яким змінено санкцію статті за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України з позбавлення волі на обмеження волі. Ураховуючи викладене, на підставі ст.ст. 5, 74 КК України, статті 537 КПК України, органом пробації надіслано до суду матеріали стосовно засудженого ОСОБА_5 для вирішення питання про приведення вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2019 року у відповідність до Закону.

В судове засідання, призначене на 12 жовтня 2020 року засуджений ОСОБА_5 не з`явився.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив дане подання повернути до Костянтинівського МРВ філії ДУ «Центр пробації».
Представник Костянтинівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в судовому засіданні просив вирішити питання щодо повернення подання, на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
У відповідності до ч. 3 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень розділу 8 КПК України Виконання судових рішень.

Згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Розглядаючи справу «Лазаренко та інші проти України» (заява №70329/12 і 5 інших), в рішенні від 27 червня 2017 року ЄСПЛ зазначив, що коли національне законодавство передбачає можливість вибору засобів сполучення, на національні суди покладається обов`язок з`ясувати, чи були їх оповіщення про інших документах раніше отримані сторонами і при необхідності внести відповідні відомості в текст рішення (рішення у справі «Ганкін та інші проти Росії» (Gankin and Others v. Russia) від 31.05.2016 року, заява № 2430/06 та інші, п . 36).
П. 26 рішення ЄСПЛ від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - одна зі складових більш широкої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представити свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш вигідне становище порівняно з опонентом. Таким чином, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2018 року у справі «Созонов та інші проти України» загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, вимагає, щоб особа, щодо якої порушено провадження, були проінформовані про цей факт. Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу в таких умовах, які не ставлять її в явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Тому на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами, і при необхідності зафіксувати таку інформацію в тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.
Як вбачається з матеріалів справи, у суду відсутні відомості щодо належного сповіщення засудженого ОСОБА_5 про дату та місце розгляду даного подання.
Враховуючи викладене та проаналізувавши всі докази в сукупності, суд вважає, що у відсутність засудженого ОСОБА_5 розглянути подання не уявляється можливим, оскільки в цьому випадку буде істотно порушене його право на захист, враховуючи те, що відсутні відомості щодо його належного повідомлення щодо розгляду подання органу пробації в якому вирішується питання про приведення вироку суду у відповідність до закону, неможна беззаперечно стверджувати, що ОСОБА_5 не з`являється до суду з метою ухились від виконання призначеного за вироком суду покарання, розгляду подання, і не має істотних перешкод для його виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подання підлягає поверненню до Костянтинівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Подання Костянтинівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» про приведення вироку суду у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII стосовно засудженого ОСОБА_5 - повернути.
Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1