Справа №454/192/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2020 р. місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальне провадження №0000826 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Червоноград Львівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньо-спеціальної, розлученого, раніше неодноразово судимого, востаннє 10.02.2014р. Червоноградським міським судом Львівської області за ч.4 ст.296, ч.4 ст.189 КК України на 7 років позбавлення волі, інваліда ІІ групи, учасника бойових дій, нагородженого: Орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня, Орденом За мужність ІІІ ступеня, Орденом Почесний хрест Збройних Сил України, медаллю За участь в АТО, медаллю За звільнення Лисичанська, медаллю За звільнення Сіверодонецька, медаллю За бойові заслуги, медаллю За звитягу, медаллю За участь в АТО сектор «Д» в Донецькій області, медаллю За участь в АТО сектор «А» в Луганській області, медаллю Лицарський Хрест «Патріот України»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

20.12.2018р. близько 19.00год. в дачному масиві поблизу ВП «Шахта «Відродження «ДП «Львіввугілля» на території Сілецької сільської ради Сокальського району, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи намір на повторне таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу у зв`язку з відсутністю огорожі, пройшов до металевого вагончика, в якому відсутні вікна та двері, розташованого на території належної потерпілій ОСОБА_6 дачної ділянки, де вирізав частину металевої підлоги даного вагончика.

Надалі дану вирізану підлогу та старі металеві предмети, які також знаходилися у вагончику, загальною масою 270кг, вартістю 5,20грн. за 1кг, обвинувачений виніс на вулицю та склав на купу, однак не зумів довести свої умисні злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками поліції.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю, погодився з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що дійсно 20.12.2018р. у вечірній час намагався викрасти з металевого вагончика на дачній ділянці потерпілої, металобрухт.

Оцінка суду

Вислухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співставивши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги, що санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає альтернативну міру покарання.

Також, суд відповідно до статті 65 КК України, враховує:

ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК України є нетяжким злочином;

наслідки та обставини вчиненого злочину;

особу винного, його вік, матеріальний стан та стан здоров`я, інвалідність ІІ групи;

наявність постійного місця проживання та посередньої характеристики за таким;

те, що він брав участь в проведенні антитерористичної операції та має численні державні нагороди;

обставини, які помякшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання;

те, що він раніше судимий;

зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого і в якій зазначено, що виправлення особи можливе без позбавлення волі.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та визнає за доцільне застосувати щодо обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки доходить висновку, що його виправлення можливе без відбування призначеного покарання.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Долю речових доказів вирішити в порядку, визначеному ст.100 КПК України.

За таких підстав, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: брухт чорного металу вагою 270кг, який знаходиться на зберіганні в ПП «Сохнацький В.З.» в смт.Жвирка Сокальського району Львівської області повернути потерпілій ОСОБА_6 ; бензиновий генератор переробки електроенергії, електроболгарку, продовжувач та автомобіль марки «Фіат Фіоріно» р.н.з. НОМЕР_1 , які знаходяться на зберіганні в Сокальському ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області повернути власникам.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1