Справа №621/3038/20
Пр. №1-кс/621/917/20
Ухвала
Іменем України

10 листопада 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання дізнавача старшого інспектора СД Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в :

Дізнавач ОСОБА_3 , у провадженні якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 05.11.2020, за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме:

- мобільний телефон ZTE Blade А5 2019, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказане у клопотанні майно слідчий просить віддати на зберігання потерпілій.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 04.11.2020 до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо прийняття міри до розшуку її мобільного телефону ZTE Blade А5 2019, який 04.11.2020 зник при невідомих обставинах.
07.11.2020 в ході огляду місця події, в приміщенні пункту поліції за адресою: Харківська область, Зміївський район, смт Слобожанське вул. Дружби буд. 6, громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав поліцейським мобільний телефон марки ZTE Blade А5 2019, чорного кольору в робочому стані, без механічних ушкоджень, без сім карток, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 та пояснив, що вказаний мобільний телефон він придбав у місцевого мешканця смт. Слобожанське - ОСОБА_7 за грошову суму у розмірі 200 гривень. Вказане майно було вилучено та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 .
Приймаючи до уваги, що тимчасово вилучене майно, вилучене в ході огляду місця події від 07.11.2020 може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, бути використане як доказ у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів,слідчий просить задовольнити клопотання.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просив клопотання про арешт майна розглянути у його відсутність.
Від прокурора надійшла заява про проведення судового засідання без її участі. На задоволенні клопотання наполягала.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. У поданій заві не заперечувала проти клопотання слідчого та просила арештоване майно передати їй на відповідальне зберігання.
У зв`язку із неявкою в судове зсідання всіх осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, судовий розгляд клопотання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000162 від 05.11.2020 за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України; заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення; рапорту Зміївського ВП ГУНП в Харківській області від 04.11.2020; протоколу огляду місця події від 07.11.2020; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 07.11.2020; зберігальної розписки від 07.11.2020.

Згідно з пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог пункту 1, 4 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 40-1 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України).

Метою накладання арешту на майно: мобільний телефон ZTE Blade А5 2019, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій та речовим доказом, що зберіг на собі сліди злочину та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що майно на яке необхідно накласти арешт належить передати його власнику ОСОБА_5 і до вирішення питання по суті, заборонити останній та іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями 131, 132, 170, 172, 173, 369 - 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання дізнавача старшого інспектора СД Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 07.11.2020 майно, а саме:

- мобільний телефон ZTE Blade А5 2019, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 .
Зазначене в ухвалі майно передати під зберігальну розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , 2000 р.н., заборонивши останній та іншим особам до вирішення питання по суті вчиняти будь-які дії, спрямовані на приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, арештованого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на дізнавача старшого інспектора СД Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1