ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/558/21 Справа № 175/366/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2021 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002212 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, згідно обвинувального акта зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України

за участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2021 задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05 березня 2021 року.
Клопотання захисника ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на альтернативний залишено без задоволення.

В обґрунтування рішення про продовження строку тримання під вартою суд зазначив, що на час розгляду клопотання, з урахуванням об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд з ухваленням вироку до спливу строку попередньої дії ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, а також враховуючи, що продовжує існувати та є реальним ризик , зазначений в клопотанні прокурора та попередніх ухвалах, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме у виді ухилення від суду, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора.

Крім того, суд зазначив, що обставини вчинення злочину і вказаний ризик не дозволяють застосувати до ОСОБА_7 більш м`які запобіжні заходи, оскільки вони не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з тим, що він усвідомлює, передбачену законом відповідальність, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому не визнаючи вини, може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності та покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відмовити в задоволенні клопотання прокурора і обрати стосовно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що під час обрання виду запобіжного заходу, суд не врахував відсутність обґрунтованої підозри, а саме відсутність доказів умисних дій ОСОБА_7 у зв`язку з чим взагалі відсутній склад злочину за ч. 1 ст. 115 КК України.

Також, вважає, що прокурором не надано доказів, що ОСОБА_7 має намір переховуватись від суду та не враховано тривалість розгляду справи. При цьому захисник посилається на судову практику Європейського суду з прав людини і вважає, що суд формально підійшов до розгляду клопотання прокурора та вирішення питання надмірного строку тримання особи під вартою.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу захисника та з підстав, викладених в скарзі просили її задовольнити, а ухвалу суду в частині продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити та обрати стосовно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав її безпідставною, а ухвалу суду законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Потерпілі в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та дату апеляційного розгляду повідомлені належним чином, заяв про поважність причин неявки та про відкладення судового засідання до суду не надходили, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду без їх участі.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до абзацу 15 пункту 2.4. мотивувальної частини зазначеного рішення Конституційного суду України, надання особі права на апеляційний перегляд судового рішення про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження є проявом гарантії виконання державою міжнародних зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному підозрюваному, обвинуваченому (підсудному) дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів, потрібною гарантією відновлення порушених прав, свобод і інтересів людини, додатковим механізмом усунення помилок, допущених судом першої інстанції під час розгляду кримінальних справ до ухвалення рішення по суті.
Частину другу статті 392 КПК України Законом України від № 1027-ІХ від 02.12.2020 року Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України стосовно оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, який набрав чинності 14.01.2021 року, доповнено абзацом другим, відповідно до якого ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановленої на стадії судового розгляду, є предметом апеляційного перегляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника підлягає розгляду.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника та матеріали контрольного провадження, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Як видно з матеріалів справи, в провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження 0002212 з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України.

Прокурором було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 з тих підстав, що на час подання клопотання існують ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Питання обґрунтованості підозри не є предметом судового розгляду, з огляду на стадію кримінального провадження та висунення прокурором обвинувачення і на даній стадії вже здійснюється судовий розгляд доведеності обвинувачення.

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі може переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), який був встановлений під час обрання запобіжного заходу і під час вирішення питання про продовження його дії цей ризик не зменшився.

При цьому, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, враховує тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_7 , один з яких є особливо тяжким злочином, із застосуванням насильства, яке призвело до невідворотних наслідків у виді смерті особи.

Апеляційний суд також зважає на обставини, які перешкоджають завершити судовий розгляд, зокрема через необхідність допитати свідків, дослідити письмові докази, за клопотанням сторін вирішити питання повноти судового розгляду.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції в оскарженій ухвалі, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
При вирішенні питання щодо обґрунтованості обраного виду запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відомості про особу обвинуваченого, який не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, за інформацією, наданої прокурором в суді апеляційної інстанції і яка не заперечувалась обвинуваченим, останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину (ч. 1 ст. 115 КК України) і знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи. Ці обставини підтверджують існування вищезазначеного ризику, наявність якого перешкоджає застосуванню стосовно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, висновки суду, що встановлений при обранні запобіжного заходу ризик, не зменшився і запобігання його настанню можливо виключно шляхом продовження тримання обвинуваченого під вартою, підтверджуються відомостями про особу обвинуваченого та тяжкістю висунутого обвинувачення.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника зводяться до оцінки допустимості, належності та достатності доказів у кримінальному провадженні, які б, на думку захисника, свідчили про умисел в діях обвинуваченого, проте ці доводи не можуть бути предметом апеляційної перевірки на даній стадії кримінального провадження і відносяться до повноважень суду першої інстанції, який, провівши судовий розгляд має їх вирішити в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті обвинувачення та має надати цим доказам відповідну правову оцінку.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини що стосується порушення, статті 5, пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод (право на справедливий суд) у зв`язку з надмірно тривалим триманням обвинувачених під вартою та тривалим кримінальним провадженнями, тому звертає увагу на тривалість кримінального провадження, періодичність призначення судових засідань, рух даної справи та вважає, що загальний строк тримання ОСОБА_7 під вартою є значним, проте не є надмірним, з огляду на складність кримінального провадження та кількість процесуальних дій, які необхідно провести. В той же час, на подальших стадіях кримінального процесу апеляційний суд буде враховувати, які обставини перешкоджають завершенню судового розгляду, оцінювати процесуальну поведінку сторін кримінального провадження та інші обставини, які впливають на строки судового розгляду.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 199, 331, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2021 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002212 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/558/21 Справа № 175/366/18 Головуючий у 1 й інстанції ОСОБА_1 Суддя-доповідач ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(резолютивна частина)

02 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2021 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002212 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, згідно обвинувального акта зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України

за участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

У зв`язку з тим, що складання повного тексту ухвали вимагає значного часу, колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України, вважає за необхідне обмежитись складанням і оголошенням її резолютивної частини.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 199, 331, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2021 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002212 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити о 15 годині 00 хвилин 05 лютого 2021 року.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4