Справа № 462/6036/20
провадження 1-кс/462/1622/20
У Х В А Л А

02 жовтня 2020 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 27.02.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002824 від 05.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

Представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 поштовим зв?язком звернулася до суду зі скаргою, яка надійшла до суду 01.10.2020 року, про скасування постанови старшого слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України в Львівській області ОСОБА_5 від 27.02.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002824 від 05.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. У своїй скарзі представник потерпілого посилається на те, що в оскаржуваній постанові жодним чином не обґрунтовано підставу закриття кримінального провадження, не зазначено, які саме докази були зібрані і не дано оцінку таких. В результаті цього слідчий зробив невірні висновки про те, що в даному випадку складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, немає, оскільки це не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
Однак, скаржник не з`явився для розгляду скарги у судове засідання, яке було призначене на 02.10.2020 року, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду, натомість подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, а відтак, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу без її участі.
Старший слідчий СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу і матеріали, долучені до неї, а також матеріали кримінального провадження №0002824, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Вказану постанову про закриття кримінального провадження представник потерпілого отримала лише 23.09.2020 року і оскаржила таку 30.09.2020 року, тобто у строк, визначений ч.1 ст.304 КПК України.
При розгляді скарги встановлено, що Залізничним ВП ГУ НП у Львівській області (слідчий ОСОБА_5 ) здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002824 від 05.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за фактом того, що 03.12.2016 року невстановлена особа шахрайським способом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_3 , про відсутність яких він виявив на вул. Бр. Міхновських, 32Б у м. Львові.

Постановою старшого слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 27.02.2018 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до положень ст.284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Перевірка обставин події, викладених в заяві про злочин, здійснюється слідчим за допомогою процесуальних дій, у порядку і спосіб, передбачених главою ІІІ КПК України.

Згідно ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як зазначено у ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтями 215, 223 КПК України передбачено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, під час якого слідчий проводить слідчі дії. Закон передбачає проведення таких слідчих дій: а) допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (статті 224-226 КПК); б) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК); в) обшук (статті 233-236 КПК); г) огляд: місцевості, приміщень, речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК): д) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); е) освідування особи (ст. 241 КПК); є) залучення експерта та проведення експертизи (статті 242-243 КПК).

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування слідчий обмежився лише допитом ОСОБА_3 та долученням до матеріалів витягу з сайту про рух коштів по рахунку АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_1 , які є нечетабельні.

Відтак, слідчий не розширив шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не зібрав і не оцінив додаткових письмових доказів, виклад обставин у постанові зводиться до констатації наявності певних доказів, після чого слідчий без будь якого аналізу і обґрунтування формально робить висновок про те, що в ході досудового розслідування встановлено наявність цивільно-правових відносин.
Поряд з цим, наявність цивільно-правових відносин ще не свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, оскільки ОСОБА_3 , звертаючись із заявою про вчинення кримінального правопорушення, вказував, що невідомі особи шахрайським способом заволоділи його грошовими коштами, що підлягає перевірці слідчим під час досудового розслідування шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.
Жодних обставин з приводу того, що ОСОБА_3 добровільно перерахував кошти невідомим особам слідством досліджено не було.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшов до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, ним не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим ОСОБА_5 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002824, а саме, ним не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.
Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то його постанова від 27.02.2018 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст. 9, 93, 94, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 27.02.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002824 від 05.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Витребувані матеріали кримінального провадження №0002824 направити в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1