Справа №607/7018/20
Провадження №1-кс/463/3588/20
У Х В А Л А

21 липня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Тернопільської області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури Тернопільської області. Згідно поданої скарги просить визнати протиправною бездіяльність прокурора прокуратури Тернопільської області, щодо не ознайомлення його з правами та обов`язками потерпілого після подання заяви про вчинення кримінального злочину; скасувати постанову заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Тернопільську область ОСОБА_4 від 15.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим; скасувати постанову заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Тернопільську область ОСОБА_4 від 17.04.2020 року про відмову у задоволенні клопотання; зобов`язати відповідальну особу прокуратури Тернопільської області прийняти клопотання від 15.04.2020 року, а також долучити відомості до кримінального провадження; визнати ОСОБА_3 потерпілим і зобов`язати відповідальну особу прокуратури Тернопільської області надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; зобов`язати відповідальну особу прокуратури Тернопільської області надати ОСОБА_3 можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, а також повідомити про хід досудового розслідування на теперішній час; зобов`язати відповідальну особу прокуратури Тернопільської області здійснити належним чином кваліфікацію дій винних осіб у кримінальному провадженні та внести зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст.366 КК України на ч.3 ст.364 КК України в сукупності із ч.2 ст.366 та ч.2 ст.383 КК України; зобов`язати відповідальну особу прокуратури Тернопільської області викликати для допиту особу, яка здійснила завідома неправдивий виклик ОСОБА_5 ; зобов`язати відповідальну особу прокуратури Тернопільської області на основі проведеного розслідування визнати ОСОБА_3 неправомірно звинуваченим у правопорушенні з безпідставним вилученням документів та винести постанову про повернення безпідставно вилучених важливих особистих документів.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 15.04.2020 року він звернувся до прокуратури Тернопільської області з клопотанням, в якому просив прийняти дане клопотання до розгляду та долучити відомості до кримінального провадження; надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; надати можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, повідомити про хід досудового розслідування на теперішній час і контактні дані відповідальних службових осіб. 15.04.2020 року прокурором прокуратури Тернопільської області було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000076 від 08.04.2020 року та 17.04.2020 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання від 15.04.2020 року в частині вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні за № 0000076 від 08.04.2020 року, надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження та інформування про хід досудового розслідування. Вважає оскаржувані постанови прокурора незаконними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам ч.5 ст.110 КПК України. Скаржник вважає незрозумілим твердження зазначене у постанові від 15.04.2020 року, що протокол про адміністративне правопорушення не є підставою для застосування адміністративного стягнення та підлягає розгляду уповноваженими органами відповідно до ст.213 КУпАП, якими за результатами його розгляду у сукупності з іншими долученими матеріалами, виноситься постанова про накладення адміністративного стягнення, а тому, на даний час відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні внаслідок відсутності очевидності заподіяння будь-якої шкоди, передбаченою кримінальним процесуальним законом. В додатках до заяви окрім копії протоколу про адміністративне правопорушення, ним було надано копії усіх необхідних документів, які підтверджують склад кримінального правопорушення у діях працівників патрульної поліції. Органом досудового розслідування на даний час не було проведено належного досудового розслідування, зокрема, дослідження наданих потерпілим фактів та доводів, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення та клопотанні від 15.04.2020 року. Також вважає, що має бути викликано на допит особу, яка здійснила завідомо неправдивий виклик ( ОСОБА_5 ) та має бути здійснена належним чином кваліфікація дій винних осіб. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, просить скаргу задовольнити в повному обсязі.
Скаржник в судове засідання не з`явився у зв`язку із запровадженням карантину на території України, подавши при цьому заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі.
Прокурор будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи строки розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд скарги у відсутності прокурора відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 15.04.2020 року звернувся до прокуратури Тернопільської області з клопотанням, в якому просив прийняти дане клопотання до розгляду та долучити відомості до кримінального провадження; надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; надати можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, повідомити про хід досудового розслідування на теперішній час і контактні дані відповідальних службових осіб.

Заступником начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Тернопільську область ОСОБА_4 15.04.2020 року винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000076 від 08.04.2020 року. Разом з тим, повторно скеровано ОСОБА_3 копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та останнього повідомлено, що матеріали кримінального провадження направлено за підслідністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові.

Крім цього, прокурором ОСОБА_4 17.04.2020 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15.04.2020 року в частині вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні за № 0000076 від 08.04.2020 року, надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження та інформування про хід досудового розслідування.

В оскаржуваній постанові від 15.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим, прокурор зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не є підставою для застосування адміністративного стягнення та підлягає розгляду уповноваженими органами відповідно до ст.213 КУпАП, якими за результатами його розгляду у сукупності з іншими долученими матеріалами, виноситься постанова про накладення адміністративного стягнення, а тому, на даний час відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні внаслідок відсутності очевидності заподіяння будь-якої шкоди, передбаченою кримінальним процесуальним законом.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови вбачається наступне, що прокурором не надано оцінки обставинам, викладеним у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення та клопотанні від 15.04.2020 року про заподіяння йому шкоди, а є лише покликання на факт складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, вказану постанову від 15.04.2020 року не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч.5 ст.110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а прокурором не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
З врахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що постанову прокурора від 15.04.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні і як наслідок постанову прокурора від 17.04.2020 року про відмову у задоволенні клопотання слід скасувати, зобов`язати прокурора повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 15.04.2020 року, за наслідками розгляду якого вирішити також питання про вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Щодо вимог скарги в частині зобов`язати відповідальну особу прокуратури Тернопільської області прийняти клопотання від 15.04.2020 року, а також долучити відомості до кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині, оскільки клопотання від 15.04.2020 року долучено до матеріалів кримінального провадження і таке прокурором було розглянуто.

Крім цього, не підлягає до задоволення вимога скарги в частині визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки вирішення даного питання не належить до компетенції слідчого судді.

Відповідно до «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.05.2016 року № 680/28810, до Реєстру вносяться відомості в тому числі про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; передачу матеріалів та відомостей іншому органу досудового розслідування або за місцем проведення досудового розслідування (частина п`ята статті 36, частина сьома статті 214, статті 216, 218 КПК України); прізвище, ім`я, по батькові керівника прокуратури, органу досудового розслідування, слідчого, прокурора, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво та ін.

Щодо вимог скарги в частині зобов`язання прокурора здійснити належним чином кваліфікацію дій винних осіб у кримінальному провадженні та внести зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст.366 КК України на ч.3 ст.364 КК України в сукупності із ч.2 ст.366 та ч.2 ст.383 КК України, слід відмовити, оскільки слідчим (прокурором) відповідно до «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» зазначено попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. На даний час досудове розслідування триває під час якого слідчий може самостійно змінити правову кваліфікацію злочину.

Також слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в частині вимог про зобов`язання відповідальну особу прокуратури Тернопільської області викликати для допиту особу, яка здійснила завідома неправдивий виклик ОСОБА_5 та зобов`язати відповідальну особу прокуратури Тернопільської області на основі проведеного розслідування визнати ОСОБА_3 неправомірно звинуваченим у правопорушенні з безпідставним вилученням документів та винести постанову про повернення безпідставно вилучених важливих особистих документів, оскільки ОСОБА_3 не звертався в порядку ст.220 КПК України з даним клопотанням до прокурора, таке останнім не вирішувалося та може бути предметом розгляду під час проведення досудового розслідування в сукупності з іншими зібраними під час слідства доказами.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги в частині визнання протиправної бездіяльності прокурора щодо не вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, слід відмовити, оскільки відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 частково.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Тернопільську область ОСОБА_4 від 15.04.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000076 від 08.04.2020 року скасувати.

Зобов`язати заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Тернопільську область ОСОБА_4 за результатами розгляду клопотання від 15.04.2020 року вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000076 від 08.04.2020 року.

Постанову заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Тернопільську область ОСОБА_4 від 17.04.2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15.04.2020 року у кримінальному провадженні за № 0000076 від 08.04.2020 року скасувати.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1