У Х В А Л А
Справа №338/738/20
Провадження 1-кс/338/218/20

24 липня 2020 року селище Богородчани

Слідчий суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у судовому засіданні клопотання приватного підприємства « ОСОБА_3 » про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю,

в с т а н о в и л а:

Приватне підприємства « ОСОБА_3 », інтереси якого представляє на підставі довіреності № 5 від 10 липня 2020 року юрист підприємства ОСОБА_4 , звернулося до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На обґрунтування клопотання вказує, що за №0000188 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2020 року внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 361 КК України про спричинення матеріальних збитків ПП « ОСОБА_3 » в сумі 225000 грн.

Для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема доказування факту та місця зняття грошових коштів з банківських рахунків виникла необхідність в отриманні доступу до документів, в яких міститься інформація про рух коштів.

Представник заявника ПП « ОСОБА_3 » юрист ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в судове засідання не викликався.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Перевіривши наведені у клопотання доводи та дослідивши подані матеріали, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторонами кримінального провадження є, зокрема, з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом. Такими випадками є: 1) відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді (ст. 340 КПК); 2) зміна прокурором обвинувачення і поставлення питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі (ст. 338 КПК України).

У випадках, передбачених ст. 338 і ст. 340 КПК України потерпілий є стороною кримінального провадження і користується всіма правами сторони обвинувачення лише під час судового розгляду.

В усіх інших випадках потерпілий не є стороною кримінального провадження і займає самостійну позицію як учасник кримінального провадження.

Вичерпний перелік прав і обов`язків потерпілого передбачено статтями 56 і 57 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий має право, зокрема, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження; подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; а також користуватися іншими правами, передбаченими КПК України.

Отже, потерпілий не має права звертатися до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, оскільки під час досудового розслідування він не є стороною кримінального провадження, а слідчий суддя відповідно не має права надавати такий дозвіл.

Водночас потерпілий має право ініціювати питання про тимчасовий доступ до речей і документів перед слідчим або прокурором шляхом подання відповідного клопотання в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскільки можливості постановлення слідчим суддею ухвали про надання (забезпечення) потерпілому дозволу на тимчасовий доступ до документів не передбачено КПК України, відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 26, 160, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

В клопотанні приватного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1