УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 514/1689/20

Номер провадження 1-кп/495/677/2020

23 грудня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі колегії суддів:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника в інтересах обвинуваченого адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000178 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187, п. 6 ч.2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187, п. 6 ч.2 ст. 115 КК України.
23.12.2020 року до суду від прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_5 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до якого зазначає, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України. Він обґрунтованообвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, який законом про кримінальну відповідальність віднесено до злочинів проти життя особи, то в даному випадку усвідомлюючи можливість застосування покарання, передбаченого санкцією інкримінованої статті та бажаючи уникнути його, він може переховуватися від суду, чим допустити настання ризику, передбаченого п.1.ч.1 ст. 177 КПК України. Наведене дає достатньо підстав вважати, що обвинувачений може допустити настання ризику, визначеного п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що на теперішній час не завершено судовий розгляд, не допитану потерпілу та свідків, не досліджено матеріали кримінального провадження, не проведено всіх необхідних дій, пов`язаних із застосуванням обставин та їх перевіркою.

На підставі вищевикладеного просить суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою строком до 60 діб.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
В судовому засіданні захисник в інтересах обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання, обвинувальний акт, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілий, свідки, колегія суддів дійшла висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 315, 369-372, 392-395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Білгород-Дністровської міської прокуратури Одеської області ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно по 20.02.2021.
Ухвала не оскаржується.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2