Справа №: 343/535/20
Провадження №: 1-кп/0343/124/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000523 від 25.08.2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новоукраїнка Скадовського району Херсонської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, що має середню освіту, одруженої, яка має на утримані двох неповнолітніх дітей, працюючої техпрацівником в Долинському ліцеї № 7, несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 нанесла умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило потерпілій короткочасний розлад здоров`я, за таких обставин:

22 серпня 2017 року близько 21.30 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на узбіччі дороги неподалік від свого будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , де спалювала сухі бур`яни. В цей час до неї підійшла її сусідка ОСОБА_8 , що проживає по АДРЕСА_1 та вчинила з нею словесний конфлікт, через те, що дим з вогню проникав на території її господарства та в будинок. Під час цього конфлікту в ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_8 22.08.2017 року близько 21.30 год., на грунті неприязних відносин, діючи умисно, нанесла декілька ударів кулаками в ділянку голови ОСОБА_6 , після чого штовхнула її в грудну клітку, від чого потерпіла впала на землю, а ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, нанесла їй декілька ударів ногами в ділянку тулуба та ніг, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синців в тім`яній ділянці зліва, в ділянках обличчя, правого передпліччя, правого стегна, лівої гомілки, 1-го пальця правої стопи, які, відповідно до висновку експерта № 63/106/17/132/106-Д/17/37/106/17/132/106-Д/17-Д від 16 вересня 2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачена своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнала та пояснила, що в той день вона поверталася додому з м.Долина і побачила, що дим з вогню, який палила ОСОБА_6 , проникає на територію її господарства та в будинок, так як вона спалювала не сухий бур`ян, а зелений. Вона зробила ОСОБА_6 зауваження та сказала погасити вогонь, однак остання почала її обзивати та ображати. Вона її штовхнула, але не била і тілесних ушкоджень не спричиняла. Потерпіла сама могла спричинила собі тілесні ушкодження. Крім того, вона не лікувалася в лікарні, так як кожен вечір була вдома і вона її бачила. Вона ні в чому не винна, оскільки будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не наносила.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_8 , її вина у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами: показаннями потерпілої, свідків, висновками експертів та письмовими доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що в той день вона спалювала на вулиці сухі бур`яни (щавник) і стояла біля вогню. Обвинувачена підійшла до неї та почала нецензурно лаятись, була в нетверезому стані. Вона стала їй на ноги і била руками по голові, обличчі й тілу, трясла за груди та кинула на землю, де копала ногами, після чого вона втратила свідомість. На другий день вранці вона подзвонила до фельдшера, яка сказала викликати швидку і та відвезла її в лікарню. Після того випадку вона провела три тижні в лікарні, погано себе почувала, витратила багато коштів на лікування.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що потерпіла ОСОБА_6 є її матір`ю. Коли 23.08.2017 року після уроків десь біля 13.00 год. вона подзвонила до матері, вона повідомила, що сідає в «швидку» та їде в лікарню, тому що її побила сусідка ОСОБА_8 . Ввечері вони знову зідзвонились і мати детально розповіла про конфлікт. Коли 26 серпня 2017 року вона приїхала в м.Долина та провідала матір, то бачила в неї синці на обличчі, ногах та тілу зліва там, де ребра. Обличчя в матері було жовте від побиття і дуже боліла голова. ОСОБА_6 була в лікарні три тижні. У неї був струс мозку та синці.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що обвинувачена є його дружиною і в той день десь близько 21.30 год. вони разом поверталися додому. Сусідка ОСОБА_6 саме палила траву і вони сказали, що дим заповнив їх хату та зробили їй зауваження. Потім дружина дала йому потримати свою сумку. В цей час сусідка вдарила її тичкою по нозі, а вона ОСОБА_6 відштовхнула, від чого остання впала. Більше нічого не було, дружина потерпілу не била.

Як вбачається з висновку експерта № 63/106/17/132/106-Д/17/37/106/17/132/106-Д/17-Д від 16 вересня 2019 року, проведеною в даному кримінальному провадженні додатковою судово-медичною експертизою встановлено, що у ОСОБА_6 мались тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, синці в тім`яній ділянці зліва, в ділянках обличчя, правого передпліччя, правого стегна, лівої гомілки, 1-го пальця правої стопи. Описані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, можливо в термін, вказаний у постанові. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку відноситься до ушкоджень легких, як таких, що викликали короткочасний розлад здоров`я, а синці відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_11 повністю підтвердила вказаний висновок, зазначивши, що вона потерпілу не оглядала, а висновок складено на підставі дослідженої медичної документації: медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 , виписки з історії хвороби № 4566 Долинської ЦРЛ, медичної карти амбулаторного хворого, наданих рентгенограм, томограми головного мозку та карти виїзду швидкої медичної допомоги № 4844. Вказані медичні документи повністю підтверджують наявність у ОСОБА_6 описаних у висновку експерта тілесних ушкоджень.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.08.2017 року підтверджує показання потерпілої про те, що 22.08.2017 року близько 21:30 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_8 вчинила з нею конфлікт, в ході якого нанесла декілька ударів руками по голові, а після того, як вона впала на землю, нанесла декілька ударів по всьому тілу, спричинивши їй тілесні ушкодження.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що 22.08.2017 року близько 21:30 год. на дорозі біля будинковолодіння ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , між нею та ОСОБА_8 виник конфлікт з приводу сплювання бур`яну, так як дим від цього проник в будинок ОСОБА_8 , а також те, що під час цього конфлікту остання стала потерпілій на ноги та нанесла декілька ударів кулаками в ділянку голови ОСОБА_6 , після чого штовхнула її в ділянку грудної клітки, від чого потерпіла впала на землю, а ОСОБА_8 нанесла їй декілька ударів ногами в ділянку тулуба та ніг, чим спричинила тілесні ушкодження.

При цьому суд вважає способом захисту та критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не наносила, оскільки вони спростовуються вищеперечисленими доказами, дослідженими в судовому засіданні та нічим не підтверджені.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Дії обвинуваченої ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки вона умисно заподіяла ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обираючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винної, зокрема те, що вона має середню освіту, працює техпрацівником в Долинському ліцеї №7, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває, раніше не судима, оскільки обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, особи обвинуваченої та позиції сторони обвинувачення і потерпілої, суд вважає, що ОСОБА_12 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією ч.2 ст. 125 КК України, яке, на думку суду, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК, 22 серпня 2017 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, це кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України,особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Враховуючи вищевикладене, а також подану обвинуваченою заяву про звільнення її від відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 слід звільнити від призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Судових витрат та речових доказів в кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49,74,368,370,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у видіу виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 гривень.
Згідно з ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: