ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2768/20 Справа № 210/4312/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року було задоволено подання начальника ДУ Криворізька виправна колонія (№80) та умовно-достроково звільнено від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 .
Як встановлено судом, і ДУ Криворізька виправна колонія (№80) відбуває покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_7 засуджений 06 серпня 2014 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі. Встановлено, що строк відбуття покарання ОСОБА_7 відраховується з 07 січня 2014 року. Апеляційним судом Кіровоградської області вказаний вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 13 січня 2015 року.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року (справа №210/1607/16-к, провадження №1-в/210/1124/16) задоволено клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання. Зараховано в строк відбуття покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2014 року, строк попереднього ув`язнення з 07 січня 2014 року по 13 січня 2015 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Станом на 01 липня 2020 року відбув 3/4 строку покарання.
Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_7 , станом на 09 липня 2020 року, останній відбуває покарання в ДУ КВК (№80) з 18 березня 2015 року. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 8 (вісім) разів. Виконує обов`язки старшого днювального дільниці соціальної реабілітації, постійно залучається до робіт з благоустрою. Працює сумлінно. Своїм ставленням до праці надає позитивний приклад іншим засудженим. Неконфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Охайний, дбайливо ставиться до майна установи. Виконує вимоги персоналу установи. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 КВК бере участь в програмі диференційованого виховного впливу Правова просвіта та Підготовка до звільнення, а також приймає активну участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Виявив бажання та був залучений до загальноосвітнього та професійно-технічного навчання в КНУ, що діє в установі та здобув середню освіту та професію «зварювальник». Входить до складу ради колективу засуджених та бере участь в самодіяльній організації «Спортивне життя». Підтримує зв`язок з рідними.
Також встановлено, що 11 січня 2018 року засуджений був розглянутий на адміністративній комісії установи відповідно до статті 101 КВК України позитивно, та переведений до дільниці соціальної реабілітації.
З матеріалів особової справи та довідки про наявність стягнень та заохочень встановлено, що станом на момент розгляду подання ОСОБА_7 має 8 (вісім) заохочень: 01 грудня 2016 року за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці на виробництві установи; 13 листопада 2017 року за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці; 17 травня 2018 року за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці; 09 жовтня 2018 року за активну участь в роботі по благоустрою приміщень установи; 14 лютого 2019 року за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку; 12 квітня 2019 року за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку; 11 липня 2019 року за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку; 08 січня 2020 року за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці.
Крім того, 13 липня 2020 року адміністрацією установи скеровано подання про застосування до ОСОБА_7 заохочення за сумлінне ставлення до праці (а.с. 168-169 мат. о/с). За матеріалами справи також встановлено, що ОСОБА_7 мав одне стягнення до вступу вироку в законну силу, яке погашено.
Згідно з довідки про доходи за період з січня 2019 року по квітень 2020 року ОСОБА_7 нараховано дохід в розмірі 1483,52 грн. на підставі цивільно-правового договору.
З матеріалів особової справи засудженого також вбачається, що за період з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2018 року ОСОБА_7 нараховано 8160,98 грн. доходу; за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2016 року 2438,20 грн.
Також дослідженням матеріалів справи встановлено, що виконавчі листи на виконання вироку до ДУ КВК (№80) не надходили.
Встановлено, що 05 вересня 2019 року ОСОБА_7 розглянуто на комісії щодо застосування пільг за статтею 82 КК України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким. Згідно з витягу з протоколу №28 від 05 вересня 2019 року засіданням адміністративної комісії ДУ Криворізька виправна колонія (№80) у зв`язку з поданням заяви про відмову в застосуванні ст. 82 КК України ОСОБА_7 , прийнято рішення про відмову в застосуванні до нього ст. 82 КК України.
З індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим вбачається, що ОСОБА_7 станом на 30 листопада 2017 року став на шлях виправлення, аналогічне рішення за оцінкою ступеня виправлення прийнято 30 листопада 2018 року, 14 серпня 2019 року, а станом на 19 травня 2020 року засуджений за оцінкою ступеня виправлення довів своє виправлення.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 серпня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання начальника ДУ Криворізька виправна колонія (№80) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовити.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор посилається на те, що висновки суду про виправлення засудженого і можливість його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасними, оскільки ОСОБА_7 відбуває покарання за умисний особливо тяжкий злочини злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство, що потребує більш ретельного вивчення особистості засудженого та його поведінки за весь строк відбування покарання.
Так, прокурор зазначає, що в матеріалах відсутні дані про постійне залучення ОСОБА_7 до праці, тому висновки суду про сумлінне ставлення останнього до праці не підтверджуються матеріалами справи, оскільки адміністрацією колонії документів про отриману ним заробітну плату надано лише за вересень та жовтень 2019 року, а отже весь інший час до правці на виробництві засуджений не залучався, оскільки відсутня довідка про доходи останнього. Водночас, питання про можливість застосування до засудженого ОСОБА_7 розглядалося по відбуттю ним 3/4 строку покарання і цей строк настав 01 липня 2020 року лише у зв`язку із застосування до нього ст. 72 ч. 5 КК України, чим скорочено було покарання на 1 рік.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, прокурор вважає, що ухвала Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року у підлягає скасуванню, підстав, на думку прокурора, для задоволення подання начальника виправної установи та застосування до засудженого вимог ст. 81 КК України немає.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Засуджений в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, проси залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_7 засуджений 06 серпня 2014 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі, при цьому ххвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року зараховано в строк відбуття покарання за вказаним вироком строк попереднього ув`язнення з 07 січня 2014 року по 13 січня 2015 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Покарання ОСОБА_7 відбуває в ДУ Криворізька виправна колонія (№80). Станом на 01 липня 2020 року відбув 3/4 строку покарання. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 8 (вісім) разів. Виконує обов`язки старшого днювального дільниці соціальної реабілітації, постійно залучається до робіт з благоустрою. Працює сумлінно. Своїм ставленням до праці надає позитивний приклад іншим засудженим. Неконфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Охайний, дбайливо ставиться до майна установи. Виконує вимоги персоналу установи. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 КВК бере участь в програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», а також приймає активну участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Виявив бажання та був залучений до загальноосвітнього та професійно-технічного навчання в КНУ, що діє в установі та здобув середню освіту та професію «зварювальник». Входить до складу ради колективу засуджених та бере участь в самодіяльній організації «Спортивне життя». Підтримує зв`язок з рідними.
11 січня 2018 року засуджений був розглянутий на адміністративній комісії установи відповідно до статті 101 КВК України позитивно, та переведений до дільниці соціальної реабілітації.
Згідно з довідки про доходи за період з січня 2019 року по квітень 2020 року ОСОБА_7 на підставі цивільно-правового договору нараховано дохід в розмірі 1483,52 грн., за період з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2018 року ОСОБА_7 нараховано 8160,98 грн. доходу; за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2016 року 2438,20 грн.
З індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим вбачається, що ОСОБА_7 станом на 30 листопада 2017 року став на шлях виправлення, аналогічне рішення за оцінкою ступеня виправлення прийнято 30 листопада 2018 року, 14 серпня 2019 року, а станом на 19 травня 2020 року засуджений за оцінкою ступеня виправлення довів своє виправлення.
Таким чином, з огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про можливість застосувати до засудженого положення ст. 81 КК України та вважає, що наявність 8 (восьми) заохочень за сумлінне ставлення до праці та виконання роботи та відсутність стягнень за порушення режиму, залучення на добровільних засадах до роботи під час відбування покарання, виконання обов`язків старшого днювального в дільниці, свідчить, що засуджений довів своє виправлення, а переведення засудженого до дільниці соціальної реабілітації підтверджує те, що він ще у 2018 році повністю став на шлях виправлення та його поведінка зазнала позитивних змін.
Посилання прокурора на те, висновки суду першої інстанції про сумлінне ставлення ОСОБА_7 до праці не підтверджуються матеріалами особової справи, оскільки в ній відсутні будь-які дані щодо працевлаштування засудженого за весь час відбування покарання, а не тільки за період 2019 року, на думку колегії суддів, не можуть бути виключною підставою для відмови у застосуванні до засудженого ст. 81 КК України, оскільки, по-перше, не кожна виправна установа має можливість забезпечити всіх осіб, відбуваючих покарання, робочими місцями, а по-друге, висновки суду щодо можливості умовно-достроково звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання ґрунтуються не тільки на ставленні засудженого до праці, а й загалом на всій його поведінці протягом відбування покарання.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що засуджений не відшкодував моральну та матеріальну шкоду, також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідно до матеріалів особової справи жодних виконавчих листів відносно ОСОБА_7 в порядку виконання судового рішення про стягнення шкоди не надходило.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого та погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання, оскільки характеризується позитивно, має заохочення, що свідчить про готовність засудженого до самоконтролю та право слухняної поведінки, а тому відповідно до вимог ст. 81 КК України заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4