ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3207/20 Справа № 183/218/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,
захисника (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та захисника ОСОБА_8 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002064 21 листопада 2019 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 21 листопада 2019 року.
До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні у с. Новоселівка Дніпропетровської області умисного вбивства за наступних обставин.
21 листопада 2019 року в період часу з 01.00 години до 05.00 години ОСОБА_7 перебував за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_10 , в ході чого між ними виник словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , реалізуючи який ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розуміючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 , наніс останньому 3 удари кухонним ножем в область грудної клітини, спричинивши тяжкі та небезпечні для життя тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, з пошкодженням верхньої долі лівої легені, середостіння, м`язів грудної клітини зліва, м`язів 1-го міжребер`я зліва, які привели до травматичного лівостороннього гематораксу та гострої крововтрати, від яких настала смерть потерпілого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом під час призначення обвинуваченому покарання не враховано, що останній свою винуватість у вчиненні злочину заперечував, неодноразово змінював свої показання як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, наявність обставини, що обтяжує покарання, та поведінка засудженого під час судового розгляду, що на думку прокурора свідчать про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що всі ствердження щодо того, що саме ОСОБА_7 скоїв злочин, грунтуються на припущеннях, оскільки останній свою вину заперечував, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердив покази обвинуваченого, а свідок ОСОБА_12 пояснював, що не впевнений, що саме обвинувачений тягнув іншого чоловіка без ознак життя.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та просив її задовольнити в повному обсязі, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та просили її задовольнити в повному обсязі, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
Потерпілий ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу прокурора, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обгрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Посилання в апеляційних скаргах захисника на те, що суд порушив вимоги кримінального процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, досудове розслідування та судовий розгляд за провадженням проведено неповно, є необгрунтованими.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що судовий розгляд у ньому проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у провадженні не допущено.
Незважаючи на невизнання своєї винуватості обвинуваченим, у результаті перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у кримінально-караному діянні зроблено на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом у їх взаємозв`язку відповідно до приписів ст. 94 КПК.
Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу показань допитаних в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; фактичних даних, що містяться у протоколах огляду місця події, огляду трупу, пред`явлення речей для впізнання, у висновках судово-медичних та судово-психіатричної експертиз, а також на підставі інших доказів, зміст яких детально відображено у вироку.
Так, винуватість ОСОБА_7 підтверджена, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до яких ОСОБА_10 є його єдиноутробним братом, він був його неофіційним опікуном та отримував пенсію на нього, так як його брат був розумово відсталим, хоча фізично добре розвинутим, 21 листопада 2019 року він знаходився на роботі, коли приблизно о 17.00 - 17.30 год. йому зателефонував слідчий та повідомив, що був знайдений труп чоловіка, схожого на його брата, та одразу надіслав йому за допомогою програми Viber фото трупа на мобільний телефон, на якому він впізнав свого брата і одразу поїхав на місце скоєння злочину, в будинку ОСОБА_7 були присутні його родичі та працівники поліції, які повідомили, що знайшли ніж, яким були нанесені його братові тілесні ушкодження, а тіло брата вже відвезли до моргу. Про події, які відбулися, йому стало відомо зі слів працівників поліції.
З наданих у суді першої інстанції показань свідка ОСОБА_13 слідує, що 19 грудня 2019 року він попросив ОСОБА_7 допомогти відремонтувати йому автомобіль, на що останній погодився і 20 грудня 2019 року приблизно о 09.00 - 10.00 год. ранку прийшов до нього додому і вони почали ремонт автомобіля. Приблизно через 30 хвилин до них підійшов ОСОБА_10 , запропонувавши свою допомогу, після чого вони разом продовжили ремонт. Ввечері ОСОБА_10 хтось зателефонував та попросив, щоб він приїхав забрати кошти за виконану ним роботу і в цей же час ОСОБА_7 запропонував випити, на що ОСОБА_10 сказав, що забере кошти та заїде до магазину за спиртними напоями. Після чого, через деякий час він повернувся з пляшкою горілки об`ємом 0,5 л, яку вони розпили в рівних частинах, потім ОСОБА_10 поїхав за другою пляшкою горілки, також об`ємом 0,5 л, повернувшись з якою, він помітив, що пляшка була надпита і не вистачало приблизно 150 г, а іншу кількість вони знову випили порівну, після чого вони домовилися зустрітися через день, щоб закінчити ремонт автомобіля. Далі, ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_7 піти до нього додому для подальшого розпивання пива, а він прибирав всі інструменти по місцях та трохи пізніше також пішов додому до ОСОБА_10 , де випив стакан пива та пішов до себе додому, і більше нікого з них він не бачив. Про вбивство ОСОБА_10 йому стало відомо лише наступного дня приблизно о 20.00 год., коли йому зателефонували працівники поліції та повідомили про те, що сталося.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що вночі приблизно о 04.00 год., дату не пам`ятає, він повертався з зимової рибалки і вирішив зайти додому до ОСОБА_7 , щоб випити по чарці. Підійшовши до забору, він побачив відчинену хвіртку, потім підійшов до вхідних дверей дому, де постукав та вирішив зайти до будинку самостійно, так як йому ніхто не відчинив, а двері не були зачинені на замок. В будинку ОСОБА_7 двоє вхідних дверей і, зайшовши в проміжок між ними, він побачив, як в трьох метрах від нього, спиною до нього ОСОБА_7 тягнув головою вперед за верхню частину одягу якогось чоловіка, який не подавав ознак життя. Вирішивши, що хлопці випили зайвого та побилися, він злякався та пішов. Наступного дня він дізнався про вбивство і одразу зателефонував до поліції, яким повідомив те, що бачив напередодні. При цьому впевнено вказати, що він бачив тієї ночі саме ОСОБА_7 він не може, оскільки бачив чоловіка лише на протязі 15 с. і тільки зі спини, але впевнений, що статура була як у ОСОБА_7 .
Із показань свідка ОСОБА_14 слідує, що приблизно о 03.30 - 04.00 год. ранку, точну дату не пам`ятає, ОСОБА_7 прийшов та постукав у вікно будинку її співмешканця ОСОБА_15 та погукав його, однак спочатку вийшла на подвір`я вона, побачила ОСОБА_7 та повернулась в будинок покликати ОСОБА_15 , який одягнувшись одразу вийшов на подвір`я, але в дворі вже нікого не було. Наступного дня вона дізналася від працівників поліції про те, що на подвір`ї у ОСОБА_7 виявили труп невідомого їй чоловіка.
Відповідно до показань свідка ОСОБА_15 приблизно о 03.30 - 04.00 год. ранку, точну дату не пам`ятає, хтось постукав у вікно його будинку, його співмешканка ОСОБА_14 вийшла та побачила ОСОБА_7 , який покликав його, однак, коли він одягнувся та вийшов на подвір`я, в дворі вже нікого не було. Наступного дня він дізнався від працівників поліції про те, що начебто ОСОБА_7 вбив якогось чоловіка. При цьому йому так і невідомо, навіщо останній напередодні зранку приходив до нього.
Згідно показань свідка ОСОБА_11 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, до нього додому в обідню пору, точну годину та день він не пам`ятає, без попередньої домовленості прийшов ОСОБА_7 , який поводив себе незвично та розповів, що він у себе на подвір`ї виявив труп чоловіка, коли вийшов з будинку, після чого він одразу викликав працівників поліції, а до їх приїзду ОСОБА_7 перебував у нього вдома.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що обвинувачений є його рідним братом, детальні обставини скоєння злочину йому не відомі, а про сам злочин він дізнався зі слів дружини, після чого приблизно о 17.45 год. 21 листопада 2019 року він прийшов на подвір`я, де живе його брат, та побачив труп молодого хлопця без одягу, який лежав обличчям догори, головою в сторону хвіртки. Доповнив, що ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями, ніде не працював, але факти вияву агресії, а також про наявність конфлікту брата з ОСОБА_10 йому нічого не відомо.
Відповідно до показань свідка ОСОБА_17 , наданими в судовому засіданні, обвинувачений є братом її чоловіка, 22 листопада 2019 року приблизно о 17.00 год. після того як їй про скоєння злочину повідомили по телефону діти, вона пішла до домоволодіння ОСОБА_7 , де в дворі побачила лежачого на подвір`ї ОСОБА_10 , який лежав в нижній білизні на спині біля порогу будинку головою до воріт, ногами до огороду, слідів крові на ньому не бачила. В приміщенні будинку ознак бійки не було.
Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності зазначених вище показань потерпілого та свідків, вони є логічними, послідовними і узгодженими як між собою, так і з іншими письмовими доказами у провадженні.
Із матеріалів провадження істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження та ролі обвинуваченого не вбачається. Деякі розбіжності в показаннях потерпілого та свідків, які вони особисто давали під час судового розгляду, свідчать про індивідуальне сприйняття кожним подій, учасниками яких вони були, і не впливають на висновок суду, а тому доводи захисника в цій частині є необгрунтованими.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність критично ставитись до показань свідка ОСОБА_13 в частині того, що події відбувалися в грудні місяці 2019 року, а не в листопаді, та показань свідка ОСОБА_17 , що події відбувалися 22 листопада 2019 року, а не 21 листопада 2019 року, виходячи із суб`єктивних властивостей пам`яті людини, оскільки наданими доказами, зокрема, витягом з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002064 за фактом виявлення трупу невідомого чоловіка з ножовим пораненням в грудях, встановлено, що зазначені події мали місце 21 листопада 2019 року.
Крім того, винуватість обвинуваченого підтверджується й наявними в матеріалах провадження письмовими доказами, зокрема, протоколом огляду місця події від 21 листопада 2019 року та фототаблицею до нього, складеного за участю старшого інспектора ВКЗСУ ОСОБА_18 , в присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , проведеного, як на підставі дозволу власника ОСОБА_7 , так і слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду від 02 грудня 2019 року, з якого слідує, що об`єктом огляду є домоволодіння АДРЕСА_1 , де було вилучено: 3 вирізки з килиму зі слідами речовини бурого кольору; 2 чарки скляні та пляшка об`ємом 0,5 л; 16 кухонних ножів, 2 з яких з речовиною бурого кольору; простирадло білого кольору з ванної кімнати; пара капців темно-синього кольору, один зі слідами речовини бурого кольору; ліпку стрічку зі слідами папілярних ліній.
Згідно протоколу огляду трупа потерпілого ОСОБА_10 від 21 листопада 2019 року на території подвір`я АДРЕСА_2 від входу та 2 м від входу в будинок за участю спеціаліста СМЕ ОСОБА_21 в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 було виявлено труп потерпілого.
Розглянувши проведені у кримінальному провадженні судово-медичні експертизі № 518/Е від 14 грудня 2019 року та від 11 січня 2020 року суд установив причину смерті ОСОБА_10 , яка настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, з пораненням лівої легені, середостіння, які привели до травматичного лівостороннього гемотораксу та гострої крововтрати. При цьому із зазначених експертиз слідує, що проникаюче та непроникаюче колото-різані поранення грудної клітини, заподіяні сплощеним колюче-ріжучим предметом, можливо клинком ножа, з шириною клинка протягом поринулої частини не більше 2,5 см, який мав гостре лезо та обух. Різані рани заподіяні предметом з гострим ріжучим краєм, яким могло бути лезо клинка ножа. Забиті рани, синці та садна виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Всі знайдені тілесні ушкодження виникли незадовго до смерті. Враховуючи динаміку змінення забарвлення трупних плям, ступінь вираженності трупного заклякання, встановлені при огляді трупу на місці події від 21 листопада 2019 року, причину смерті потерпілого - гостра крововтрата, смерть останнього настала, не менше, як за 6-ть годин та, не більше, як за 16-ть годин до моменту огляду трупу на місці події. Тілесні ушкодження у виді саден на спині та по задній поверхні правого ліктьового суглоба могли утворитися внаслідок переміщення (волочіння) потерпілого. Знайдене у потерпілого тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, було заподіяно з великою силою, про що свідчать ушкодження внутрішніх органів (ліва легеня, середостіння), глибина ранового каналу. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, потерпілому було заподіяно чотири ножові поранення в область грудної клітини, шиї та лівого передпліччя, та, не менше, тринадцяти травматичних дій в область голови, грудної клітини, спини та верхніх кінцівок. Крім того, при судово-токсикологічному дослідженні у крові від трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт у концентрації 2,15% що відповідно до живих осіб може відноситися до алкогольного сп`яніння середнього ступеню та можливо вважати, що потерпілий вживав алкоголь на протязі від декількох десятків хвилин до декількох годин до моменту наступу смерті. Також, при судово-імунологічному дослідженні зразка крові від трупа ОСОБА_10 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 22 листопада 2019 року та фототаблицею до нього, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , потерпілий ОСОБА_9 впізнав взуття свого брата ОСОБА_10 під №1 за зовнішніми ознаками, розміром №43 та кольором.
З висновків судово-медичних експертів імунологів за №1504 від 11 грудня 2019 року, №1504/1 від 12 грудня 2019 року, №1504/2 від 04 січня 2020 року, №1504/3 від 26 грудня 2019 року, №1504/4 від 26 грудня 2019 року, №1504/5 від 04 січня 2020 року, №26/2 від 08 січня 2020 року та фототаблицями до них слідує, що кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, за ізосерологічною системою АВ0. При подальшому дослідженні його зразка крові виявлений супутній антиген Н, апри судово-імунологічному дослідженні зразка крові від трупа ОСОБА_10 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При подальшому дослідженні його зразка крові виявлений супутній антиген Н. На доставленому для дослідження марлевому тампоні зі змивом, вилученому при огляді місця події (об`єкт №1), трьох фрагментах килиму, вилучених при огляді місця події (об`єкти №№2, 3, 4), в слідах на наданій на дослідження сорочці (об`єкти №№ 1-14), в слідах на парі мокасин (об`єкти №№3, 8, 9), вилучених з трупа ОСОБА_10 , на марлевих тампонах зі змивами з обох долоней рук потерпілого ОСОБА_10 (об`єкти №№ 1,2), на доставлених для дослідження марлевому тампоні зі змивом з лівої руки підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт №2), комбінезоні ОСОБА_7 (об`єкт №8), куртці ОСОБА_7 (об`єкт №21), знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої встановлена можливість походження вказаних слідів крові від потерпілого ОСОБА_10 або підозрюваного ОСОБА_7 . На клинку одного ножа та на клинку другого ножа, представлених на дослідження, встановлена наявність крові та визначений білок людини, на рукоятках даних ножів наявність крові не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені, проте статева належність крові на клинках двох ножів невстановлена через відсутність та через недостатню кількість придатних для дослідження ядер формених елементів крові, при визначенні групової належності крові в даних слідах виявлено антиген А ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості походження крові як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_7 .

Висновком судово-медичного експерта-криміналіста №133-МК від 14 січня 2020 року та фототаблицею до нього встановлено, що пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітки зліва по білягрудинній лінії в проекції 1-го міжребер`я від трупа ОСОБА_10 є колото-різаною раною і заподіяне плоским колюче-ріжучим предметом, із шириною клинка протягом поринулої частини не більш 19,5 мм, маючого гостре лезо й обух, товщиною близько 0,9 мм. без урахування скорочувальних властивостей шкіри. Пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітки зліва по білягрудинній лінії в проекції 1-го міжребер`я від трупа ОСОБА_10 могло бути заподіяне клинком представленого на експертизу ножа, умовно позначеного №2, і не могло бути заподіяне клинком представленого ножа, умовно позначеного №1.

Відповідно до висновку експерта №17/2 від 23 січня 2019 року при проведені судово-медичної експертизи ОСОБА_7 у відповідності до медичної довідки №4441, яка була видана черговим лікарем Новомосковської ЦМЛ, після огляду обвинуваченого перед етапуванням у слідчий ізолятор, встановлено діагноз "Забійна рана кисті правої руки", яка відноситься до легких тілесних ушкоджень та утворилася в результаті як мінімум однієї травматичної дії тупого твердого предмету, можливо 21 вересня 2019 року.

З висновку щодо результатів медичного огляду за №90 від 21 листопада 2019 року слідує, що ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку цим доказам у своїй сукупності, у апеляційного суду відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, під час апеляційного розгляду об`єктивно встановлено, що на одягу та одній з долоней обвинуваченого, а також на одному з вилучених під час огляду місця події ножей знайдена кров людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_10 або самого підозрюваного ОСОБА_7 , при цьому при медичному огляді обвинуваченого виявлена лише забійна рана кисті правої руки, яка відноситься до пошкоджень тканини без порушення її цілісності внаслідок удару тупим предметом чи об такий, у зв`язку з чим походження крові на одягу, на одній з долоней обвинуваченого та на одному з вилучених під час огляду місця події ножі від самого обвинуваченого виключається.

Крім того, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 518/Е від 11 січня 2020 року враховуючи динаміку змінення забарвлення трупних плям, ступінь вираженності трупного заклякання, встановлені при огляді трупу на місці події від 21 листопада 2019 року, причину смерті потерпілого - гостра крововтрата, смерть останнього настала, не менше, як за 6-ть годин та, не більше, як за 16-ть годин до моменту огляду трупу на місці події, а тілесні ушкодження у ОСОБА_10 у виді саден на спині та по задній поверхні правого ліктьового суглоба могли утворитися внаслідок переміщення (волочіння) потерпілого, що також узгоджується з поясненнями свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких він 21 листопада 2019 року приблизно о 4 год. ранку бачив, як особа, за статурою схожа на ОСОБА_7 , тягнув головою вперед за верхню частину одягу якогось чоловіка, який не подавав ознак життя.

Оцінюючи наведені докази, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції та вважає, що саме вони, поряд з наведеними вище, беззаперечно засвідчують винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Висновки суду про те, що ОСОБА_7 , заподіюючи тілесне ушкодження потерпілому в область грудної клітини з великою силою, використавши знаряддя злочину, застосування якого приводить до смерті, є обгрунтованими, оскільки, як достовірно встановлено судом, завдаючи ножове поранення в область грудної клітини, обвинувачений діяв навмисно, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав настання смерті потерпілого та бажав цього, що підтверджено висновком судово-психіатричної експертизи № 9 від 10 січня 2020 року, і саме ці дії вказують на наявність у обвинуваченого умислу на позбавлення потерпілого життя.

Визнаючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого, апеляційний суд враховує, що питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, про що зазначив у своєму правовому висновку Верховний Суд (справа № 5-4кс15).

Таким чином, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

З огляду на викладене доводи у скаргах щодо неналежної оцінки доказів та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність не можна визнати прийнятими, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для закриття кримінального провадження.
Суд першої інстанції ретельно перевіряв доводи, висунуті захисником на захист обвинуваченого. Викладений у вироку мотив визнання цих доводів безпідставними і такими, що не відповідають матеріалам провадження, апеляційний суд знаходить обґрунтованими і погоджується з ними.
Проявів упередженості щодо обвинуваченого з боку органів досудового розслідування і суду вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено. Та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою їх захисником в апеляційній скарзі, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду. Тому доводи в скарзі захисника про неправильну оцінку доказів судом у вироку є безпідставними.
Таким чином, висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтуються на зібраних у провадженні доказах, які відповідають вимогам закону щодо їх допустимості, достатності й достовірності.
Під час досудового розслідування та при судовому розгляді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження, проведені необхідні експертизи, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують об`єкт і об`єктивну сторону кримінального правопорушення. Тому апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про відсутність допустимих доказів вини ОСОБА_7 у заподіянні смерті потерпілому є безпідставними.
На переконання апеляційного суду, на підставах тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях першої і апеляційної інстанцій, з достатньою повнотою з`ясовано всі обставини зазначеного у вироку кримінального правопорушення.
Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог статей 50, 65 КК України і врахував усі обставини, які мають правове значення при виборі заходу примусу та визначенні його розміру. Обране в межах санкції частин та статті Кримінального кодексу України покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується доводів прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого, слід зазначити наступне.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що відсутні обставини, що помякшують покарання, та визнав обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, а також жорстокість, зухвалість та небезпечність дій обвинуваченого, його вираженої байдужості до людського життя, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність обставини, що обтяжує покарання, та те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочину заперечував, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Доводи прокурора на те, що обвинувачений неодноразово змінював свої показання як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, не є підставою для призначення ОСОБА_7 більш тяжкого покарання, оскільки розцінюються судом апеляційної інстанції як спосіб захисту від обвинувачення.
З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_7 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.
З огляду на це наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних для зміни призначеного ОСОБА_7 покарання, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі прокурор.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційні скарги захисника та прокурора задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали суду, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4