Справа № 468/1752/20-к
Провадж.№ 1-кс/481/355/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області заяву адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 , головуючого у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

Встановив:

18.12.2020 року до Новобузького районного суду Миколаївської області, на підставі ухвали голови Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_7 , надійшли матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, для розгляду заяви про відвід слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 .

Дані матеріали 18.12.2020 року передні для розгляду судді Новобзького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 на підставі автоматизованого визначення судді.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що заява про відвід підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя ОСОБА_6 не скористався своїм правом давати пояснення.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Захисник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не направила.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судове засідання не доставлений.

Вимогами КПК України не передбачено обов`язкової участі учасників кримінального провадження під час розгляду заяви про відвід судді.

Відповідно до положень ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Частина 3 цієї статті визначає, що критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є зокрема поведінка учасників кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

При цьому суд виходить із принципу розгляду справи у розумні строки, враховуючи також специфіку строків розгляду справ вказаної категорії.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку наявність підстав для задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , виходячи з наступного.

Як встановлено із судом, після прослуховування звукозапису судового засідання, на якому було заявлено відвід, останній був мотивований тим, що можливо було порушено порядок авто розподілу справи, оскільки відповідно до загальних положень авторозподілу якщо клопотання, яке заводиться вперше розподілено судді то всі наступні клопотання також розподіляються раніше визначеному складу суду. Натомість перше клопотання по кримінальному провадженні було розподілено слідчому судді Муругову та ще декілька за ним, натомість клопотання які прийшли 15 грудня вже розподілялися судді ОСОБА_6 . Суддею ОСОБА_6 як слідчим суддею було розглянуто більше 20 клопотань по кримінальному провадженню та у нього сформувалась певна думка стосовно учасників провадження, тому є сумніви щодо подальшої об`єктивності та неупередженості судді. В судовому засіданні при розгляді клопотання про тримання під вартою іншого учасника кримінального провадження головуючому було заявлено відвід, який ще не розглянуто по суті та до його розгляду питання про тримання під вартою ОСОБА_5 розглядати неможливо.

Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ст. 8, 15 Кодексу суддівської етики суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

В силу змісту ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених Резолюцією № 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 pоку, визнається як основоположний принцип надання в рівній мірі кожній особі права на розгляд її справи, що пов`язана зі встановленням її прав та обов`язків, а також з питанням її винуватості у скоєнні кримінального злочину, незалежним судом, на засадах справедливості та безсторонності, на відкритому судовому засіданні у встановленому законом порядку, беручи до уваги те, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві, нижченаведені принципи мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів. Вони адресовані суддям для використання як інструкції, а також судовим органам для використання як базових принципів регламентації поведінки суддів. Крім того, вони покликані сприяти кращому розумінню та підтримці здійснення правосуддя з боку представників виконавчої та законодавчої влади, адвокатів та суспільства в цілому.

Згідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (FerrantelliandSantangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Перевіривши зазначені посилання, суд встановив, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000066 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст.189 КК України передано судді ОСОБА_6 на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду. З вищезазначеного слідує, що суддя ОСОБА_6 дійсно брав участь в розгляді клопотань як слідчий суддя в рамках кримінального провадження 0000066. Даний факт було підтверджено і прокурором.

Таким чином у судовому засіданні було з`ясовано, що у сторони захисту можуть існувати сумніви щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , тому, з метою спростування та виключення будь - яких сумнівів щодо неупередженості слідчого судді, швидкого та неупередженого розгляду справи, щоб рішення прийняте по вказаному кримінальному провадженню не викликало у сторін сумнівів в об`єктивності його прийняття, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення заяви захисника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000066 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України (справа № 468/1752/20-к, провадження № 1-кс/468/446/20 ).
Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд
постановив:
Задовольнити відвід заявлений адвокатом ОСОБА_4 .

Відвести слідчого суддю Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 від розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України .

Ухвала в апеляційному порядку не оскаржується

Ухвала в повному обсязі проголошена 18.12.2020 року о 11 годині 15 хвилин.
Суддя