ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження №000371 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимира-Волинського, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, громадянина України, українця, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

23 травня 2020 року, близько 19 години, ОСОБА_4 , знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, умисно наніс один удар металевим молотком в ділянку правої ноги ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого спіралеподібного перелому правої великогомілкової кістки в верхній та середній третині без зміщення, котрі відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я та не були небезпечними для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині та обставини викладені у обвинувальному акті визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому злочині, просив суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, котрі обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, котрий вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має статус учасника бойових дій, а також бере до уваги сукупність помякшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженних, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд з урахуванням вищенаведених обставин прийшов до висновку про призначення покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі та його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ молоток з металевою ручкою повернути ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/