УХВАЛА

30.11.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
представника потерпілої - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002942 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, -

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0002942 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України.
Одночасно з обвинувальним актом направлено до суду угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 від 17.11.2017.
Однак, представник потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання просив угоду не розглядати та не затверджувати, оскільки обвинуваченим не виконані умови угоди в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала представника, просила угоду не затверджувати.
Прокурор не заперечувала щодо задоволення клопотання потерпілої та зазначила, що справу потрібно призначити до судового розгляду, оскільки досудове розслідування проведене у повному обсязі, всі докази зібрані, матеріали досудового розслідування відкриті.
Обвинувачений ОСОБА_7 поклався на розсуд суду.
Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст.468 - 475 КПК України.
Згідно ч.2 ст.474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
У відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
За змістом наведених вимог кримінального процесуального закону та роз`яснень, що містяться в п. 18 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Враховуючи те, що під час підготовчого судового засідання сторона угоди, а саме потерпіла відмовилась від її укладення, суд вважає, що в її затвердженні слід відмовити.
Згідно вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, у разі відмови у затвердженні угоди досудове розслідування або судове провадження продовжуються в загальному порядку.
На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, суд-

постановив:

У затвердженні угоди про примирення, укладеної 17.11.2017 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0002942 за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ст. 191 ч. 1 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженою не підлягає.

СуддяОСОБА_1