У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

18 грудня 2020 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , у ході вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2020 року у кримінальному провадженні №0001077 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно оскаржуваного вироку суду першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_2 визнано винним та призначено покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років обмеження волі;

- за ч.2 ст.191 КК України у виді 2 років 6 місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 роки;

- за ч.2 ст.191 КК України у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим призначено остаточне покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, зокрема призначеного вироком Рівненського апеляційного суду від 23.12.2019 та призначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 (трьох) років 1 (одного) місяця з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 (три) роки.

Не погодившись із вироком суду, АТ КБ «ПриватБанк» оскаржив її в апеляційному порядку.

Апелянт просить, зокрема, визнати АТ КБ "ПриватБанк" потерпілим у даному кримінальному провадженні, вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) рокфів обмеження волі з порзбавленням права обіймати посади, пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 (три) роки.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги приходжу до висновку про необхідність її повернення апелянту з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.393 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати:

1) обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого;

2) обвинувачений, стосовно якого ухвалено виправдувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині мотивів і підстав виправдання;

3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник;

4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусового заходу виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього;

5) законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру;

6) прокурор;

7) потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції;
8) цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;

9) цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;

9-1) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи;

9-2) фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію;

9-3) викривач - у частині, що стосується його інтересів під час вирішення питання виплати йому винагороди як викривачу.

Так, із матеріалів провадження вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» потерпілою стороною у даному кримінальному провадженні не визнавався, а також зі змісту даної апеляційної скарги встановлено, що за час досудового розслідування та судового розгляду, питання про залучення АТ КБ «ПриватБанк» до кримінального провадження у якості потерпілого чи свідка не вирішувалось.

Згідно ч.1 ст.398 КПК України, апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Тобто, шляхом системного аналізу ст.398 КПК України встановлено, що на стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, суддя-доповідач позбавлений можливості щодо залучення особи як потерпілого у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що у даному кримінальному провадженні АТ КБ «ПриватБанк» не входить до переліку осіб, які мають право оскаржити вирок суду, а суд апеляційної інстанції на даному етапі позбавлений можливості визнати особу потерпілою, тому апеляційна скарга підлягає поверненню.

Крім того, в апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_2 , а саме апелянт просить визнати його винним за ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі ( за вироком суду за ч.2 ст.190 КК України призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі).

Разом з тим, у відповідності до ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник

Таким чином, суддя-доповідач приходить до висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» не має права ставити питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_2 , оскільки банк у даному кримінальному провадженні не визнаний потерпілим.

За вимогами п.2 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Оскільки, апеляційна скарга подано особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу, то вважаю за необхідне повернути АТ КБ «ПриватБанк», подану ним апеляційну скаргу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.395, п.4 ч.3 ст.399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2020 року у кримінальному провадженні №0001077 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України йому повернути.

Копію цієї ухвали разом з апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» надіслати на адресу представника АТ КБ «ПриватБанк» - адвокату ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 .

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач ОСОБА_1