11.01.2021 Справа № 490/8264/20
н/п 1-в/490/303/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
11 січня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника особи, що звернулася із поданням - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши спільне подання Миколаївського слідчого ізолятору та спостережної комісії при адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, а саме на виправні роботи щодо засудженого
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мінеральні Води Ставропольського краю Російської Федерації, є громадянином України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, має малолітню дитину 2015 року, до затримання фактично проживав: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 01.08.2017 року вироком Голопристанського районного суду Херсонської області за ч.1 ст.199 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- вироком Миколаївського апеляційного суду від 30.10.2018 року, яким змінено вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19.03.2018 року та за ч.1 ст.125, ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у вигляді 3 років 10 днів позбавлення волі, дата закінчення строку відбування покарання - 17 травня 2022 року, -
В С Т А Н О В И В :
Вироком Миколаївського апеляційного суду від 30.10.2018 року вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19.03.2018 року в частині призначеного покарання - скасовано, ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.125 КК України та із застосуванням ст. 71 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 10 днів, яке у теперішній час він відбуває в Миколаївському слідчому ізоляторі. Згідно матеріалів особової справи засудженого, строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховується з 07 травня 2019 року та закінчується 17 травня 2022 року.
20 листопада 2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло спільне подання начальника Миколаївського слідчого ізолятору та адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, а саме на виправні роботи щодо засудженого, з якого слідує, що після засудження ОСОБА_5 був зарахований до штату відділення господарського обслуговування, характеризується позитивно, має чотири заохочення правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та два погашені стягнення. За період відбування покарання до виконання покладених на нього обов`язків ставиться добре, трудову дисципліну не порушує, робоче місце зберігає у чистоті та порядку, розпорядок дня виконує, у відношенні з засудженими підтримує рівні стосунки, із представниками адміністрації ввічливий. Вимог санітарії та правил гігієни дотримується. На заходи виховного впливу реагує позитивно. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Духовне відродження". Таким чином, на думку адміністрації СІЗО своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці ОСОБА_5 довів своє виправлення.
У судовому засіданні представник Миколаївського слідчого ізолятору підтримав вказане подання. Водночас, підтвердив, що ОСОБА_5 двічі притягався до дисциплінарної відповідальності за зберігання заборонених речей.
Засуджений ОСОБА_5 підтримав подання Миколаївського слідчого ізолятору та спостережної комісії при Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, вказавши, що в нього є донька та колишня дружина з якою він підтримує зв`язок, він має бажання працевлаштуватись, щоб допомагати своїй сім`ї. Існує підприємство, яке знайшов його батько та яке готово його працевлаштувати у разі зміни судом покарання на більш м`яке. Режим тримання під вартою він порушував через те, що його просили про це інші засуджені та не було іншої можливості спілкуватися з особами, що перебувають на волі. Крім того, повідомив, що він вчинив злочин, передбачений ст.125 КК України відносно колишньої дружини під час перебування на іспитовому строці відповідно до вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 01.08.2017 р. через те, що його спровокувала потерпіла.
Прокурор заперечувала проти задоволення даного подання, вказавши, що засуджений наразі офіційно не працевлаштований, а тому неможливо замінити не відбуту частину покарання більш м`яким, а саме на виправні роботи, так як специфіка застосування зазначеного покарання передбачає вже наявність у засудженого такого місця роботи, за яким можливо його буде виконати.
Вислухавши пояснення представника Миколаївського слідчого ізолятору, думку прокурора, засудженого, вивчивши матеріали, додані до подання, та матеріали особової справи засудженого, вважаю вказане подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частин першої та третьої статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення
При цьому становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставлення до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення. В той же час висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, а на відомостях за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» встановлено, що судовий розгляд зазначених питань справляє великий виховний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, а тому суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_5 під час тримання у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, мав два стягнення, за порушення режиму тримання, а саме за зберігання заборонених речей.
Із матеріалів дисциплінарних проваджень щодо ОСОБА_5 встановлено, що заборонені речі він свідомо придбав в інших осіб, що утримувались під вартою. Про те, що мобільний телефон є забороненим для зберігання ОСОБА_5 знав, але свідомо пішов на порушення. (а.о.с. 20-21, 25). Більше того, при виявленні зазначеного порушення 28.06.2019 р. та вилученні телефону співробітником СІЗО ОСОБА_5 вів себе зухвало, висловлював невдоволення режимом утримання та в категоричній формі відмовився віддавати заборенні речі. (а.о.с.23). Незробивши для себе жодних висновків, через короткий проміжок часу, 25.07.2019 р. ОСОБА_5 вчиняє аналогічне порушення, а саме отримує від іншого засудженого мобільний телефон в обмін на цигарки. Зазначає, що свідомо пішов на вказане порушення. (а.о.с.34, 40). В той же час, відповідно до заяви ОСОБА_5 та розписки від 16.05.2019 р., засуджений був ознайомлений із такими правилами та зобов`язався їх не порушувати. (а.о.с. 3, 8-10) Подальші подяки, які застосовувались щодо ОСОБА_5 мають формальний характер, так як були застосовані за виконання засудженим покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки, що є загальним обов`язком кожної особи, що відбуває покарання. (а.о.с. 74, 81, 82, 107, 126).
Відповідно до наданих засудженим в судовому засіданні пояснень він жодним чином не розуміє негативних наслідків порушення ним правил поведінки в Миколаївському СІЗО, та в короткий період після вчинення першого дисциплінарного проступку повторно вчинив аналогічні незаконні дії, а саме зберігання заборонених речей (мобільного телефону). Крім того, засуджений так і не зрозумів підстав позбавлення волі та вважає, що саме потерпіла спровокувала вчинення ним домашнього насильства щодо власної дружини та нанесенні їй тілесних пошкоджень.
Згідно характеристики від 15.05.2020 р. ОСОБА_5 до соціально-нормального правового життя в суспільстві на даному етапі не готовий, не здатний протистояти чужому негативному впливу. (а.о.с.91)
Крім того, підставою для застосування ст.82 КК України та звернення із відповідним поданням до суду є відповідне рішення постійно діючої комісії ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" по вирішенню питань умовно-дострокового звільнення засуджених. Як вбачається із витягу з протоколу №12 від 18.11.2020 року зазначена комісія після доповіді заступника начальника ВСВПР ДУ "Миколаївський СІЗО" щодо засудженого ОСОБА_5 , прийняла рішення щодо іншого засудженого, а саме ОСОБА_6 . Зазначене свідчить про формальне відношення до розгляду питання ОСОБА_5 з боку такої комісії, а тому не може прийматись як підстава для застосування ст.82 КК України.
Також суд враховує, що засуджений ОСОБА_5 у зв`язку із перебуванням в СІЗО наразі офіційно не працевлаштований, а гарантійний лист ДП «Владен» не є безумовним свідченням про його працевлаштування на цьому підприємстві, а тому можлива заміна покарання на виправні роботи може призвести до фактичної неможливості виконання більш м`якого покарання.
Таким чином, судом встановлено, що стосовно ОСОБА_5 відсутні підстави для заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, а саме на виправні роботи.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд,-
У Х В А Л ИВ:
Відмовити у задоволенні спільного подання Миколаївського слідчого ізолятору та спостережної комісії адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, а саме на виправні роботи щодо засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 7 днів після її проголошення.
Суддя Центрального районного
суду міста Миколаєва ОСОБА_1