ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/8866/20 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2970/20 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотань прокурора про призначення справи до судового розгляду, представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 щодо витребування даних та виклику свідків. Задоволено клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору та повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000986 від 05.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 3 ст. 135 КК України, прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі суду недоліків. Суд мотивував своє рішення тим, що сторона обвинувачення, викладаючи фактичні обставини та формулюючи обвинувачення, як за умисне кримінальне правопорушення, кваліфікує дії ОСОБА_10 за ст. 128 КК України, тобто як необережне тяжке тілесне ушкодження. Крім того, згідно обвинувального акту обвинуваченому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є спричинення смерті особи або інших тяжких наслідків, однак ні у фактично встановлених обставинах, які вказані в обвинувальному акті, ані в правовій кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на відповідні положення Закону та статті, не вказано саме які тяжкі наслідки настали. Вказане свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення, не встановлення по суті умислу обвинуваченого, тобто прокурором не зазначена суб`єктивна сторона, яка характеризує кримінальні правопорушення за ст. 128 та ч. 3 ст. 135 КК України, що порушує право обвинуваченого на захист. Не погодившись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 липня 2020 року в частині повернення обвинувального акту скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції за стадії підготовчого судового засідання.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що наведені судом першої інстанції на обгрунтування свого рішення висновки ЄСПЛ стосуються саме судового розгляду кримінальної справи. В даному обвинувальному акті містяться фактичні дані, які прокурор вважає встановленими, їх кваліфікація та формулювання обвинувачення. Вважає, що суд вийшов за межі тих питань, які можуть бути вирішені під час підготовчого судового засідання. Посилається на ст. 338 КПК України
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку представника потерпілого, обвинуваченого та його захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла наступного.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги, яким має відповідати обвинувальний акт.
Згідно з зазначеною нормою цього закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
На підставі встановлених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення з урахуванням п.13 ч.1 ст. 3 КПК України, зміст формулювання обвинувачення, як складової частини обвинувального акта, має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого КК України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення, тобто обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що передбачені нормами ст. 91 КПК України.
В даному випадку, викладаючи в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення щодо спричинення потерпілому тілесних ушкоджень як умисне кримінальне правопорушення, прокурор кваліфікує вказані дії за ст. 128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження. При цьому, не наводить в обвинувальному акті ознак, що характерні для суб`єктивної сторони саме цього кримінального правопорушення, зокрема ставлення обвинуваченого до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень. Виклад суб`єктивної сторони злочину в обвинувальному акті не узгоджується із кваліфікацією дій за ст. 128 КК України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, окрім іншого, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 135 КК України прокурор не зазначає кваліфікуючої ознаки, а фактично вказує диспозицію ч. 1 ст. 135 КК України.
Така неконкретність позбавляє учасників судового розгляду процесуальної визначеності та може перешкодити обвинуваченому належним чином підготуватися до захисту.
Вказані недоліки обвинувального акту обгрунтовано враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення, яке є вмотивованим, у зв`язку із чим підстав для його скасування за апеляційними доводами прокурора не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: