Справа № 289/496/20
Номер провадження 1-кп/289/7/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000133 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

-27.12.2019 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи судимим за злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, під час іспитового строку вчинив новий умисний тяжкий злочин проти власності за наступних обставин.

06.03.2020 біля 02-00 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, прийшов до господарства ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , де, користуючись станом сп`яніння власника господарства та відсутністю сторонніх осіб, за допомогою металевого лому, який завчасно приніс з собою, зірвав з вхідних дверей сараю металеву скобу, до якої кріпився навісний замок, після чого проник всередину приміщення, звідки таємно викрав електричний асинхронний двигун потужністю 3 кВт на 3000 обертів вартістю 2600,00 грн., виніс з подвір`я господарства ОСОБА_6 та в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 2600,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочину при викладених вище обставинах. Пояснив, що щиро кається у вчиненому, просить суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі з посиланням на стан здоров`я (а.с.18).

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування злочині, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу останнього.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за викладеним фактом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , при цьому встановлено, що він: раніше судимий та вчинив злочин в період іспитового строку; не має офіційних джерел для існування, що і спонукало його до вчинення корисливого злочину; за місцем реєстрації перебуває на обліку у лікаря нарколога, до лікаря психіатра за медичною допомогою не звертався (а.с.31); за місцем проживання характеризується негативно, як особа, схильна до крадіжок, постійно вживає спиртні напої (а.с.30), однак згідно зазначеної в досудовій доповіді соціально-психологічної характеристики обвинуваченого, зі слів матері обвинуваченого ОСОБА_5 за характером добрий, спокійний, слабохарактерний, зловживає алкогольними напоями та проходив лікування від алкоголю. Сам обвинувачений визнає, що алкоголь справляє помітний шкідливий вплив на його спосіб життя, друзів з антисоціальною спрямованістю не має, на утриманні нікого не має. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства середній (а.с.38-40).

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що і в період досудового слідства і під час судового розгляду останній винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнавав стабільно, що свідчить про надання допомоги правоохоронним органам і суду у встановленні обставин справи і активне сприяння у розкритті злочину, щиро розкаявся, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , являються вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення діяння, вчинене обвинуваченим, є тяжким злочином та являється суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності, враховує наявність як пом`якшуючої, так і обтяжуючих покарання обставин, бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 був судимий за вчинення умисного злочину, вироком від 27.12.2019 був засуджений за ч. 2 ст. 307 із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, однак ніяких висновків для себе не зробив і під час іспитового строку вчинив новий злочин, тому суд приходить до переконання про не можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, однак, враховуючи молодий вік обвинуваченого та наведені в даному вироку на користь ОСОБА_5 позитивні дані: щире каяття і активне сприяння у розкритті злочину, відсутність претензій з боку потерпілого, суд все ж вважає за можливе призначити покарання у мінімальному розмірі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

За роз`ясненнями, що містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами та доповненнями), у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Понесені по провадженню судові витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого. Цивільний позов по провадженню відсутній.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-378 КПК України, ч. 3 ст. 185 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбутий строк покарання, призначений за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 27.12.2019 та остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк5 (п'ять) років.

До набрання вироком законної сили обрати у відношенні до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з часу його затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати понесені на залучення експерта в сумі 628,04 грн.

Речові докази по справі:
-електричний двигун, який повернуто на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити власнику за належністю;

-металевий лом, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Радомишльського ВП знищити.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1