У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

30 липня 2020 року м.Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , у ході вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_2 (далі прокурор) на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 червня 2020 року у кримінальному провадженні №0000139 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 26 березня 2020 року) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень. На підставі ч.1 ст.105 КК України неповнолітнього ОСОБА_3 звільнено від призначеного покарання у виді штрафу та на підставі п.1 ч.2 ст.105 КК України застосовано до неповнолітнього примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Не погодившись з вироком, прокурор подала на нього апеляційну скаргу.

Проаналізувавши апеляційну скаргу прокурора, а також матеріали судового провадження, вважаю, що зміст апеляційної скарги не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Зі змістом ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначається покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Так, оскаржуваним вироком ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень. На підставі ч.1 ст.105 КК України неповнолітнього ОСОБА_3 звільнено від призначеного покарання у виді штрафу та на підставі п.1 ч.2 ст.105 КК України застосовано примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Разом з тим, як вбачається із прохальної частини апеляційної скарги прокурора, вона просить оскаржуваний вирок змінити, виключивши з нього рішення про призначення покарання неповнолітньому ОСОБА_3 .

Таким чином, є незрозумілим позиція прокурора щодо виключення з резолютивної частини вироку суду першої інстанції положення про призначення обвинуваченому покарання, оскільки крім призначеного покарання, суд визнав його і винуватим за ч.1 ст.185 КК України та звільнив його від призначеного покарання і вирішив інші питання, а саме про речові докази та щодо процесуальних витрат. Як повинен поступити апеляційний суд з цими вирішеними питаннями, прокурор в апеляції не вказала.

З наведеного слідує, що прохальна частина апеляційної скарги не узгоджується з вимогами кримінального закону, містить суперечності, які потребують уточнення.

Згідно ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 червня 2020 року у кримінальному провадженні №0000139 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 26 березня 2020 року) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України залишити без руху.

Надати прокурору 5 (п"ять) днів для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання нею копії даної ухвали.

Копію цієї ухвали надіслати прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач ОСОБА_1